Študentska založba

Brez predhodnega pisnega dovoljenja Študentske založbe je prepovedano reproduciranje, distribuiranje, dajanje v najem, javna priobčitev, predelava ali druga uporaba tega avtorskega dela ali njegovih delov v kakršnemkoli obsegu ali postopku, vključno s fotokopiranjem, tiskanjem, javnim interaktivnim dostopom ali shranitvijo v elektronski obliki.

Vse informacije o knjigah Študentske založbe dobite na spletnem naslovu: www.studentskazalozba.si

CIP - Kataložni zapis o publikaciji Narodna in univerzitetna knjižnica, Ljubljana

821.163.6-32

PACHER, Eva

Čudoviti klon / Eva Pacher ; [ilustracije Bernard Kalle]. -Ljubljana : Študentska založba, 2005. - (Knjižna zbirka Posebne izdaje / Študentska založba)

Eva Pacher je psevdonim

ISBN 961-242-033-5

222423808

Eva Pacher

Čudoviti klon

vzoren izdelek

»Pozdravljena!«

Kovinska vrata so se samodejno zaprla in zelena lučka nad njimi je spet zasvetila rdeče.

»Moje ime je Jack. Kako si kaj, Barbi?« jo je pozdravil, medtem ko se je bližal postelji.

Deklica se je s krikom skrčila v klobčič in se zavlekla k zglavju. Lica je imela še vedno vsa mokra in z rokami je nerodno poskušala prekriti svojo goloto. Na sebi ni imela prav ničesar, še celo vso poraščenost soji včeraj lasersko odstranili. Njeno drobno bledo telo je še toliko bolj bodlo v oči, ker je ležala na postelji, ki ni bila nič drugega kot ogromna, črna, gumirana ploskev - tako imenovana delovna postelja.

Jack se je usedel na rob.

»Oh, kaj moja deklica še joka ...« ji je poskušal obrisati solzno lice. Sunkoma se je obrnila stran in glasneje zaihtela.

Čeprav je včeraj spremljal čustveni šok, ki gaje doživljala ob ini-cijaciji, kljub temu ni pričakoval takšnega odpora, to ga je malce zmedlo.

»Pozdravljen, Jack!« je tiho spregovorila ženska, ki je medtem neslišno vstopila iz sosednje sobe. Mehko zaobljena blondinka

nežnega obraza je imela na sebi samo usnjene nagležnice in pasjo ovratnico, oboje posuto z diamantnimi neti. Pokleknila je predenj, sklonila glavo in sklenila roki v molitev.

»Mmmm, Ani, sladka Ani ...« je zagodel, spet pomirjen, »pridi sem in me poljubi!«

Vdano gaje poljubila in potem si jo je ogledal.

»Še vedno tako lepo okrogla in voljna? Res si odlično izoblikovana, lutkica moja.« Ani je skromno povesila pogled in se nasmehnila.

»Oh, no, nič sramu, punca moja, saj veš, da moramo hvaliti svoja dobra dela. Nazadnje, ko sva skupaj delala, sva bila zares dober par, zato sem si tudi zdaj izbral tebe in vedi, Ani, tokrat imava resničen zaklad v rokah.«

Pri tem se je nežno zazrl v Barbi. Punčka se je še vedno stiskala k zglavju in gledala stran. To preplašeno bitje, ki mu je bilo zdaj prvič po vseh teh letih tako blizu in čisto njegovo, ga še ni maralo. Kako krasno se je odzivala! Želel si jo je stisniti v objem, jo potolažiti in ji izpovedati svojo veliko ljubezen. A dobro je poznal postopek. Ni je hotel spoznati na silo. Čeprav je obstajala tudi ta možnost, ki je prinašala, če je bila briljantno izvedena, kar precejšnje število točk. A to ni bil slog največjega ljubimca Zavodov. V svojem stažu jo je izpeljal samo dvakrat, pa še to samo zaradi izpitnih pogojev. Sama akcija mu ni prinesla kakšnega pretiranega zadovoljstva. Po njegovem mnenju je to čudovito dejanje moralo potekati brez sile, z obojestranskim hotenjem in zaupanjem.

»Kaj nisi še nič poskrbela za tega najinega otroka, Ani?«

»Oh, ne, Jack, sem poskrbela, vse sem naredila tako kot mi je bilo naročeno, ampak ...« je hitela.

»Ššššš ...« jo je utišal, segel proti Barbinemu gležnju in nanj nežno položil svojo močno, temno roko. Mala je nervozno trznila, a jo je zadržal. Odvrnila je glavo še bolj vstran, zato jo je z drugo roko zgrabil za tilnik in jo končno ujel za brado. Zatisnila je oči in se poizkušala izzviti a njegov stisk ni popustil. Počasi, vendar odločno jo je zasukal k sebi.

»Ne boj se, Barbi ... Ššššš, ne jokaj več, otrok moj ... Barbi, poglej me ...«, zdelo seje, da postaja mehkejša.

»Kdaj sta vzeli zadnji odmerek, Ani?«

»Natanko osemindvajst minut je tega, Jack« je odgovorila ob pogledu na digitalni stenski zaslon.

»Aha, potem je vse v redu. Bal sem se že, da nam bo zavračala.«

Tudi to se je še vedno rado dogajalo. A Jack je bil prepričan, da je duh deklice pred njim že dosegel zadovoljivo mero prevzgoje.

Zdaj ko je vedel, da je tridesetminutni prag blizu, se je sklonil k njenemu obrazu in ji zašepetal: »Odpri oči, Barbi, in me poglej ... Ubogaj me, ne boj se, rad bi samo videl tvoje prelepe modre oči...«

Čez nekaj trenutkov je počasi in mežikajoče razprla pogled. Zazrla se mu je v črne oči in začutila, kako v njej nekaj popušča, rahlo je zaznala tudi njegov skorajda prijeten vonj. Omamljenost ji je zameglila pogled in prostor okrog nje je postajal bolj zaobljen in prijaznejši. A čigav je bil ta tuji, črni obraz?

Nasmehnil se je.

»Barbi, deklica moja, nič hudega ti ne bom storil. K tebi sem prišel zato, da bi te potolažil, ker te imam rad. In ljubim te prav tako kot vsi ljudje, ki so bili do zdaj ob tebi. Vem, da ti trenutno tega še ne moreš čutiti, toda spoznala boš, kmalu boš spoznala vso veliko ljubezen, ki ti jo prinašam. Zaupaj mi, dobro si me oglej, ali res vidiš na meni kaj, česar bi se lahko bala?«

Barbi gaje zdaj, kot bi jo vodila neka nežna a vztrajna sila, prvič odkrito pogledala. Jack je bil res ogromen in močan črnec, obrita glava bi mu lahko dajala surov videz, če ne bi imel v očeh neke tople in privlačne zaupljivosti, ki je žensko dobesedno uročila. In Barbikin strah se je začel raztapljati, saj je nehote dahnila hrapav in komaj slišen: »Ne.«

»No vidiš, punčka moja, da ni tako hudo, ne boj se me več, zaupaj mi in vse bo še dobro. Poslušaj, Barbi, rad bi, da postaneva prijatelja, poglej, kaj sem nama prinesel!«

Z roko je segel v mali žepek na usnjenem črnem plašču in ven potegnil dva drobna bonbončka.

»To je najslajši mentolov bonbon, kar sijih kdaj lizala,« enega si je takoj nesel v usta, »tale je pa zate ljubica.« Prsti, ki so še držali njeno brado, so ji zdaj stisnili ličnici, tako da je morala razpreti usta. S palcem ji je počasi potisnil bonbon na jezik in jo nežno izpustil. Božanski okus mentola je nemudoma začel polniti njena usta, nosnice in se vzpenjat prav do možgan. Nagonsko je začela lizati in požirati sladko slino. Jack ni umaknil pogleda z nje in tudi Barbi ni več pogledala stran. Tako sta nekaj časa molče zrla drug v drugega, dokler ju omamni okus ni scela preplavil. Barbi je v prsih začutila naval opojnih občutkov, ki jih ni čutila še nikoli prej. Spet jo je premagal jok, ki pa se mu je zdaj pridružil še smeh. Obogateni mentol je odlično deloval. Jack je začutil, da se je tokrat zares zmehčala.

»No, tako, otrok moj, tako te želim videti, da, da, kar smej se in jokaj obenem!«

Prijel jo je za roke in si jo potegnil v naročje, naslonil ji je glavo na prsi in jo božal. Zakopala je obraz vanj in se prepustila solzam in smehu.

»Tako, tako, kar izjokaj se. Nič hudega se ti ne bo več zgodilo, zdaj si z mano. Jaz bom od zdaj naprej tvoj varuh in dajal ti bom samo najčistejšo ljubezen, boš videla.«

Ani je pozorno čakala na njegov namig, toda Jack je odkimal. Razumela je, da se male nocoj še ne bo lotil. Stopila je k njima in prijela Barbiko za roko. Jack jo je dvignil iz naročja in ji nežno dejal: »Odpočij si, otrok moj! Pojdi z Ani, dala te bo spat. Jutri pa te spet obiščem.«

Poljubil jo je na čelo in jo predal Ani. Medtem ko sta ženski odhajali v sosednjo spalnico, se je ulegel na posteljo in z daljincem vključil slike vseh sosednjih enajstih sob na multizaslonu. Stišal je zvok, da vzdihovanja in kriki ne bi motili Barbike in pozorno opazoval dogajanja. Na vseh enajstih zaslonih seje odvijalo razdevičenje: nov kontingent enajstih novih mladic, ki so jih včeraj pripeljali v Zavode hkrati z Barbiko, je prvič spolno občevalo s svojimi mentorji. Sprejemni zakon je bil strog in surovo tehničen. Mladicam se

ni smelo nameniti nobenih čustev, da bi jim povzročili čim večji čustveni šok. Tega so merili in večji ko je bil, večjo vrednost je dajal mladici. Ob privedbi so dekletom v depilacijski komori odstranili vso poraslost. Po vodnem čiščenju so jih pripeli na ginekološke stole, potem pa jih je Vrhovni razdevičil. Ko so bile vse razdevičene, je seme ejakuliral v sveto posodo. Blagoslovil jih je tako, da je z žličko vsaki nanesel nekaj kapljic na jezik, v vagino in anus, s tem je krstil njihove odprtine užitka in spojil svojo sveto tekočino z vsemi moškimi tekočinami, ki jih bodo v prihodnosti prejela njihova telesa. Mladice so ob tem praviloma kričale, jokale, prosile ... Pestunje so nemo asistirale in želejale dekliške odprtine ter pomagale Vrhovnemu pri penetracijah, On pa je ob globokem nabadanju s polnim glasom izgovarjal najsvetejšo spolno molitev Novega reda. Bolj ko so se njihova čustva razburkala, bolj so kazala na prebujanje čistega duha. Tiste, ki so odreagirale zares iskreno, so imele večjo možnost za privzgojitev zdravega ženskega duha, ki je bil zaradi genskih poškodb med spolnimi vojnami uničen.

Sledil je ginekološki pregled, vaginalen in rektalen, ter kategorizacija. Zdravnik je glede na njihove psiho-fizične predispozicije izdal predlog uvrstitve v štiri različne kategorije, ki jih je moral potrditi vrhovni konzilij: psica, pestunja, mati in soproga. Le malo število jih je postalo pestunja ali mati, soproga, ta najvišja kategorija in hkrati tudi cilj Nove družbe, pa ni postala še nobena. Večina deklet je bila poslana na izobraževanje na prvi stopnji. Psice so se šolale v Zavodih leto in pol, potem pa so opravljale zaključni izpit ali demonstracijo. V štiriindvajseturni seansi so pokazale vse svoje znanje. Po uspešno opravljenem izpitu so jim na obrvi vtetovirali znak njihovega mentorja in pridobile so si pravico do nošnje pasje ovratnice. Od tedaj so jih vsakič, ko bi zapustile zaprt prostor, vodili na povodcu. Ovratnica je simbolizirala obhajilo in nikoli več ji je niso sneli, razen če bi uspela napredovati v soproge. Hkrati pa je bila simbol, ki jih je ločeval od preostale poškodovane ženske populacije.

Po demonstraciji so dekleta morala opraviti še polletno prakso izven Zavodov. Po vsej državi je bila vzpostavljena široka mreža.

bogatih klientov, ki so najemali psice. Zanje so plačevali visoke najemnine in tako pokrivali Zavodom vse stroške šolanja. Ustvarjenje bil popoln krog: Zavodi so ostajali finančno neodvisni od države in zato močno podpirani, psice pa so se med prakso odvadile mamil, izpopolnile svoje znanje in se razvile v zrele mlade ženske, pripravljene zaživeti svoje poslanstvo.

Ani se je medtem tiho vrnila, na stikalu je pritajila močno luč in sedla zraven njega.

»Mislim, daje prav, da razdevičenje prestavimo za en dan, Ani.«

»Strinjam se s tabo, Jack, a vendar nama zakon tega ne dopušča.«

»Vem, Ani, vem, a kaže, da bo dosti teže, kot sem pričakoval. Pogovoril se bom z Vrhovnim, razumel bo!«

»Res bo težko, Jack. Prebrala sem Žanovo ginekološko poročilo ...«

»Njegovega poročila sploh ne bom upošteval. Ta malo spremljam že od njene ustvaritve in jo bolje poznam od vseh. Vem, da bo sposobna levitve!«

»Ampak Jack, njena družina zahteva samo psico.«

»Saj jo bodo dobili! K sreči tudi njen oče ni preskromen v svojih načrtih. Ne ve še sicer, kako velik talent ima Barbi, a vem, da pobožno upa na dosti več, dosti več ... in to mi čisto zadostuje. Zdaj hočem slišati, kako sta opravili postopek čiščenja in priprave. Da pa nama bo bog naklonjen, me boš zraven lajšala. Tako mi je zadišal tvoj zadnjik, nastavila ga boš, zraven pa podala svoje poročilo!«

Pri tem je vstal, si odvezal plašč in osvobodil svoj ogromen te-mnorjavi ud, kije bil že rahlo nabreknjen. Začel si gaje podrkavat.

Medtem je Ani pripeljala k postelji medicinsko mizico. Na vrhu so bile zložene posode z različnimi mastili in želeji, poleg njih pa velike penisne brizge. Na spodnji polici je bila vrsta analnih dild-ojev in kroglic različnih dimenzij. Poleg njih je bil še kup obročkov za penis z različnimi dodatki in izrastki.

Ob pogledu na Jackovo ogromno golo telo je začela rahlo drhteti, bila je pripravljena.

»Včeraj sojo takoj po iniciaciji pripeljali gor. Bila je popolnoma v šoku, po celem telesu je drgetala in otepala z rokami, da sta jo morala oba operativca držati, ko sem jo spravljala v kad.«

»Odlično, absolutno je zbujena in njen duh je pripravljen!«

Jack je medtem vzel daljinca in iz sredine postelje vzdignil široko zaobljeno izboklino do višine približno enega metra.

»Toda kopel je ni čisto nič umirila«, je nadaljevala Ani, medtem ko je lezla na posteljo k vznikli zibki, se nanjo naslonila na trebuh in močno razširila noge. »Le stežka sem ji končno vbrizgala še dvajset miligramov, kot si predpisal, večkrat mi je hotela kolapsirati...«

Jack je še enkrat pritisnil na gumb in pred zibko sta zaštrleli dve ročki, ki se ju je Ani vajeno oprijela.

»Brizga jo je toliko pomirila, da sem lahko odslovila operativca, vendar s čiščenjem še nisem mogla začeti, ker je bila še vedno v krču in vsa močno zaprta. Odločila sem se, da ji dam še deset miligramov - upam, da ne boš jezen?«

»Sploh ne, ampak ali se nisi zdaj tudi sama prepričala v širino njenega duha, koliko energije je uspela sprostiti!! To je talent, Ani, resničen talent in velik duh!«

Drkon je bil trd do konca. Z mizice je vzel obroček, kije imel na spodnjem delu koničast kaveljček za draženje klitorisa in si ga navlekel do korena. Povzpel se je na posteljo in pokleknil med njeni nogi. Pobožal jo je po velikih belih ritnicah in jo nekajkrat našeškal po pizdi, tako da sta zlata uhana, ki ju je nosila v sramnih ustnicah prijetno žvenkljala.

»Da, Jack, šele ko ji je krč popustil, je pustila, da sem jo umila.«

Naenkrat je začutila, da se je izboklina pod njo nekoliko spustila. Jack ji je še bolj razširil stegna. Z mizice je vzel eno od penis-nih tub.

»Ko sem jo še dobro sfrotirala in odnesla na posteljo, sem takoj začela s pripravo.Vzela sem japonski mleček in ji vaginalno vbrizgala petdeset mililitrov.«

Globoko je vzdihnila, ko je začutila, da ji je Jack potisnil brizgo v rit. Počasi jo je začel izvlačiti in hkrati iztiskati mast, šele ko jo je

čisto izpraznil, jo je potegnil ven. Oslinil si je oba palca in ji ju hkrati zabodel globoko v anus.

»Ah, Jack, tistih deset miligramov,« je stokajoče nadaljevala, »je bilo dovolj, daje bila celo uro čisto mirna. Masirala sem ji vhod in ... Jack, ah ... mala se ni upirala, samo majčkeno je stokcala, ah ... Jack ... kot da bi ji ugajalo ... mislim, da bo jutri že vsa mehka ... ah, lepo ...«

Dobro je spremljal njeno pripoved: palca ji je izmenično zabadal, ji z mastjo natiral stene in močno raztegoval vhod. Počasi se je začela mehčati, mišica zapiralka je popustila in postala voljna. Ko je palca izvlekel, je ostala odprta štiri centimetre. Kakšna mojstrica! Težko je nadaljevala s pripovedjo:

»Potem sem se lotila še njene ritke. S stimulativno tekočino sem ji najprej pet minut izpirala vhod, da sem lahko vanjo potisnila tri brizge mazila. Počakala sem, da se razleze, nato pa sem šla notri z instrumentom. Po približno desetih minutah seje začela malce vdajati, a na vhodu je že močno rdečela, zato sem prenehala. Jack, res se mi zdi, da bo z njo zelo težko ... tako je ozka!«

»To naj te nič ne skrbi. Barbi bo najboljša učenka, kar sem jih kdaj imel, tako lepo jo bom odprl, boš videla, Ani, samo zaupati mi moraš!«

»Da, Jack, saj ti zaupam,« je dahnila.

Vzel je dražilno kremo, z njo namazal kaveljček na obročku, oslinil še vrh kurca in jo nasadil globoko v rektum. Stisnila je ročki, napela stegna in se odprla v globino. Ob vsakem porivu se ji je kaveljček zabodel naravnost v klitoris. Čutila je, da bo hitro dosegla prvi vrh.

Zgrabil jo je za boke in jo začel enakomerno natepavati. Kmalu ji je prvič prišlo. Kričala je, tako dobro ji že dolgo ni nihče napravil. Jack ni zmanjšal tempa, ne moči vbodljajev, ampak je oboje še stopnjeval do silovitega nabijanja. Znova ji je začelo prihajati in potem spet, orgazem je postal enovit, brez padcev, in je trajal zelo dolgo.

»Zdaj me boš pa popila!«

Zasukal jo je okrog, tako, da seje vsedla na posteljo. Še je vzdignil izboklino, daje nanjo lahko naslonila glavo. Snel sije obroček in na trebuhu, čisto pri korenu, se mu je na obriti koži zasvetila im-plantirana črka X.

»Greva do X!«

Ani je široko odprla usta. Vstavil ji gaje na začetek grla, se z rokama oprijel naslonjala in ji ga začel počasi spuščati. Dušilo jo je, a ga m izvlekel. Ko je vzpostavila pravi način dihanja, se je mišica začela vdajati. Nabralo se je dovolj sline in lahko ga je sama požrla. Ko je zdrknil vanjo cel, je poljubila točko X. Potem jo je začel fu-kati, vsakič ko je šel ven, je lahko zajela sapo. Oprijel se je naslonjala, napel celo telo in jo počasi nabijal. Dolgo! Tik preden mu je prišlo, je obstal cel zarit. Ustnice je zdaj spojila z X, z ritnicami je še nekaj časa mešal, nato pa ejakuliral globoko v grlo in še nekajkrat silovito butnil, medtem ko je goltala njegovo seme.

Ani si ga je počasi izvlekla in z jezikom temeljito očistila glavič, pobožno seje zahvalila za sem? in ga še enkrat poljubila.

Pestunje so bile redko deležne rodnega semena - to je bilo rezervirano za psice. Tako so živele od sintetike m ponižno čakale na tu in tam kakšen pravi odmerek. Ani je bila neskončno srečna, da je spet v službi pri Jacku. Vedela je, da ne bo skoparil.

Jack je zadovoljen segel po daljincu, izravnal posteljo in se zleknil. Ani pa je odpeljala mizico ter v ledvički odnesla brizgo in pe-nisni obroček v malo sobico na desni.

Tam je imela priročno kuhinjo s hladilnikom. Na steni so bila troja vratca: prva so odpirala dvigalo za dostavo hrane, druga jašek za odpadke, sem je vrgla brizgo, za tretjimi pa je bila majhna dezinfekcijska komora. Tja je vtaknila obroček in vključila proces. Jacku je zmešala pijačo, vzela s police cigare in se vrnila v delovno sobo. Medtem ko seje udobno nameščal, sije vključila pisalnik in čakala.

»V petek zvečer ima ponovni pregled. Ta pes Žan mi je dal na voljo samo tri dni, da izpodbijem njegovo poročilo. Ampak Ani, vem, da mi bo uspelo. Tudi ti moraš biti v to prepričana!«

Prikimala je.

»Jutro začnita z obilnim zajtrkom in glej, da bo pojedla vse, najpomembnejše pa so beljakovine. Po zajtrku sprehod. Izbral sem hologram 5. Tam ostanita do kosila, izpije naj najmanj dva litra tekočine. Pred sprehodom ji daj dvajset miligramov. Počasi jo uvajaj in uči! Uživajta v naravi, kdaj in kako boš začela igro, prepuščam tebi. Zahtevam samo vse točke uvajanja in na koncu prvi orgazem! Da, dušica draga, tebi pripada čast prve najsvetejše naloge. Strategijo sem spremenil zato, ker jo želim dobiti v roke bogatejšo za to čudovito izkušnjo. In popolnoma ti zaupam, da jo boš zmogla.

Kosilo bo ob enih in spet naj bo poudarek na beljakovinah. Daj ji vitaminski napitek Beta. Jaz pridem ob pol treh, pol ure prej ji daj še pet miligramov - to bo dovolj. Mislim, da bo najbolje, če kar določiva urnik vbrizgavanja: po kosilu torej, ob enajstih ponoči in takoj po zajtrku. Doze bodo pogostejše le, če jih bom potreboval.

Tako, to je vse. Jutri te čaka trdo delo, zato je najbolje da se takoj spraviš k počitku, meni pa se že mudi na konzilij.«

Ani je zlezla s postelje in se mu kleče zahvalila za izkazano ljubezen. Poljubil jo je na čelo in odšel.

Takoj ko so se vrata za njim zaprla, seje spet vklopila rdeča luč, ki je pomenila, da izstop iz sobe ni mogoč brez kode, ki sta jo poznala samo on in Vrhovni. Pogled se mu je še zadnjič ustavil na zaslonu, nameščenem na steni poleg vrat. Prikazoval je notranjost delovne sobe, kije bila zdaj prazna in rahlo zamegljena zaradi dezinfekcijskega procesa. Z zadovoljstvom je pomislil na jutrišnji prizor, ko bo razdevičil Barbiko. Vedel je, da ga bodo opazovali vsi njegovi kolegi in da bodo komaj dočakali zeleni val.

»Vsi te bodo ljubili, Barbi, a nihče tako kot jaz!« je s prstom poljubil ploščico na vratih, kjer je pisalo Barbi in se odpravil vzdolž hodnika mimo vrat do dvigala.

Vsega skupaj je bilo dvanajst vrat in vsaka so nosila ime ene izmed gojenk: Sandra, Ula, Ajša, Kassie, Sara, Lola .. .Vse so dopolnile zrelost mladice in bile pripeljane v Vrhovne zavode včeraj. Dekleta niso bila izbrana naključno. Večino so vpisale njihove družine, nekaj pa jih je pošiljala državna zaloga. Vse so bile izbrane na

podlagi večletnih opazovanj in vse bodo vzgajali v psice, razen dveh državnih deklet, ki bosta postali pestunji. Zaradi neplodnosti so bile pestunje popolnoma brezpravna bitja. Po šolanju so bile boljše dodeljene mentorjem v pomoč pri vzgoji psic, slabše pa so pošiljali v gojišča. Ko je njihovo telo odslužilo svojemu namenu, so si lahko, če že prej niso izginile v kleteh obeh ustanov, podaljševale svoje življenje s poslušnostjo in dobročudnostjo na posestvih klientov in nekaterim je celo uspelo postati neke vrste življenjskih družic svojim gospodarjem.

Čisto drugačna je bila vloga psice. V človeštvu, zdesetkanem z žensko populacijo, jo je postavljala na sam vrh družbene lestvice.

Spolne vojne, trajajoče dve dolgi desetletji, so pomenile najkata-strofalnejšo kataklizmo človeške zgodovine. V zadnji fazi je ženskam uspelo uničiti vso moško populacijo Velikih celin. Vendar jim to ni bilo dovolj. Lotile so se tudi uničenja lastnega erotičnega duha. Z genskim inženiringom jim je to temeljito uspelo.

Ustvarile so cela mesta umetnih maternic, kjer so vzgajale tako imenovane čiste ženske zarodke. Takim bitjem je med desetim in enajstim letom, ko naj bi se začel prebujati njihov spolni nagon, ta enostavno zamrl. Razvile so se v velike otroške spačke močnih, a odvratnih teles. Nekaterim so celo zrasli penisi — genski spodrsljaji, ki so si jih ob polnoletnosti dale javno odrezati pri živem telesu in s tem postale »svetnice«.

Ta deviantna družba bi verjetno večno vladala planetu, če se na neki manjši celini, v težko dostopnih gorah, ne bi ohranila poslednja moška enklava. Reakcijo so začeli izvajati najprej z bliskovitimi diverzantskimi akcijami, ki pa so bile zelo uspešne. V nekaj letih so si priborili že skoraj polovico ženskega ozemlja. Končno zmago pa so dosegli šele, ko so prevzeli v svoje roke celotno gensko industrijo.

Najprej so izvedli spremembe na svojem spolu in ustvarili moškega idealnih razmerij z visoko inteligenco in močno razvitim libidom. Ko je ta nova moška vojska pospravila s »smetmi«, kot so imenovali izrojeno žensko populacijo, so se lotili ustvarjanja Nove ženske: lepe, čutne in posvečene edinemu smislu njenega obstoja -

Ljubezni. Uspelo jim je ustvariti fizično in umsko ustrezne klone, a njihov duh je bil še vedno omrtvičen. Duhovno vodstvo planeta je zasnovalo kozmični načrt, po katerem so se lotili prevzgoje njihovega duha. Za osnovni nukleus Nove družbe, v katerem naj bi takšna ženska uspevala, so postavili družino. Gojišča so torej skrbela za čisti ženski zarod, ki je potem odraščal v močnih, patriarhalnih družinah. Če se je mladicam uspel prebuditi erotični duh, so se lahko v Zavodih izšolale za psice. Drugače so jih obravnavali kot neuporaben material. Kljub velikemu napredku genske industrije pa so bile prave psice še vedno redkost. Soproga pa je bila še vedno samo duhovni cilj, h kateremu je stremela Nova družba z vero in upanjem po odrešitvi. Prerokovano je bilo, da se bo v tretjem desetletju prenove iz psice izlevila prva soproga, ki bo v sebi združila vse vloge ženske: ljubice, sestre, matere in soproge.

Barbi je pošiljala na šolanje družina.

Takoj po ustvarjenju seje začelo spolno zorenje mladic. Najprej so jo testirali, kar se je izvrševalo kar v šolah, ki so jih obiskovale bodoče gojenke. Njihov učni programje bil zožen le na nekaj predmetov, zahtevnejši pa je obsegal tudi umetnostne vede, akrobatiko in vzhodne filozofije.

Teste je Barbi opravila nadpovprečno, tako da si je takoj pridobila poseben status med drugimi izbrankami, čeprav so imele vse visoko inteligenco, dobre psihične in fizične sposobnosti, lepo zunanjost, skratka vse pogoje za sprejem. Barbi je na značajskem preskusu pokazala še en izjemen dar, dar za ljubezen, in to jo je uvrstilo na čelo vseh enajstih izbrank.

Zaradi že kar numizmatične redkosti takšnih ženskih osebkov na planetu so morala biti dekleta vpisana v Zavode takoj po prvih znakih spolnega zorenja, saj jim je le tako uspelo ustvariti skupine vsaj po dvanajst deklet. Od vpisa so skrbno proučevali vsak trenutek njihovega življenja s skenerskim implantom, ki so jim ga operativno vsadili v možgane. Z vzpodbujevalniki so pomagali telesu, da bi spolno zorelo. A le redkim je uspevalo.

Barbi je prihajala iz zelo premožne plemiške družine, kije sodila v sam duhovno-industrijski vrh Nove družbe. Pater familias je bil Ken Walstein, ki si je zaradi svojih vojaških zaslug lahko vzgojil svoj genski zarod treh sinov in hčerke. Drugi vodja družine je bil njegov brat Teo Walstein, industrijski genij in izreden človek. Družina, predvsem pa njihova najnovejša članica Barbi, je bila v ponos Novi družbi, Barbi je bila radoživ in prijazen ter angelsko lep izdelek, popolna podoba neke svoje daljne prednice, ki jo je oče imenoval Oma, olepšana le še z nedolžno otroško ljubeznijo, ki seji ni zrcalila samo v sinjih očeh, ampak na celotnem ljubkem telesu. Kako iskreno pred bogom je torej bilo, da sije velik človek, kot je bil Ken Walstein, tako srčno želel prevzgojiti duha svoje hčerke! Ko se je končno pokazalo, da jo bodo lahko vzgojili v psico, je doma zavladalo nepopisno veselje.

V moških srcih se je prižgalo novo upanje: Morda pa se nam bo tokrat končno rodila devica po božji poti.

Po zakonu so jim bila izdana navodila o tem, kakšna je lahko Barbikina spolna izraba do vključitve v Zavode, kjer se bo izučila za sveto nalogo. Vse tri njene odprtine: vaginalna, analna in oralna so morale ostati nedotaknjene. Zato so moškim svetovali celo vrsto drugih spolnih zadovoljitev.

Navajanje njenega telesa na užitek se je začelo takoj po testiranju in sprejemu Barbike v program, ko je preživela prvi večer v očetovi spalnici. Preden se je je lotil, ji je razkril, čemu bo od zdaj posvečeno njeno življenje. Jack je takrat pozorno proučeval njeno reakcijo. Po pravilnem odporu in strahu, kiju je najprej pokazala, je v njej na koncu le prevladal tisti dar vdanosti, ki jo bo še dostikrat pozneje naredil tako ljubko in ponižno. Najprej se je očku zjokala v naročju, potem pa mu je priznala, da je bila dolgo žalostna, ker je mislila, da ima brate raje kot njo, in da je srečna, ker si jo je končno izbral za svojo ljubljenko. To je bilo prvo takšno obnašanje kandidatke, ki je tudi duhovnemu vodstvu vzbudilo tiho upanje po odrešitvi.

Takega odziva seveda tudi stari ni pričakoval, močno ga je vzburila naklonjenost hčere. Podžgala je njegovo slo po ženski, ki si jo je do tedaj žalostno tešil le z neuporabnim materialom. Prvič je moral silovito zadržati svoj živahni libido, da ni takoj eksplodiral. Za Kena Walsteina, junaškega predstavnika Nove družbe, je bila to huda preizkušnja. A neizmerno je užival v vsakem njenem momentu in te užitke je želel prenesti tudi na svojo varovanko.

Začel jo je poljubljati, sprva le po obrazu, po mehkih ustecih in počasi je prišel na vrsto vrat. Stiskala ga je k sebi.

»Oh, očka, očka ...« Po tem nedolžnem, a temeljitem ljubkovanju se ji je naposled kar stežka izzvil iz objema, jo postavil predse in ji ljubeznivo slekel spalno srajčko.

»Poglejva zdaj, otrok moj, kako mi boš vračala mojo ljubezen.«

Ker se je nenadoma znašla gola pred njim, jo je postalo sram. Nagonsko si je pokrila mednožje in se mu v strahu poizkušala iztrgati.

»No, no, tak umiri se, nič naj te ne bo sram, lepo nama bo, boš videla. Pridi k meni, srčece, pridi k očku.«

Prijel jo je za roke in si jo spet vzel v naročje. Poljubil jo je na zaprta usteča in jo obliznil z jezikom.

»Tako, sladka moja lizika! Vidiš, kako te ima očka rad? In kako si lepa, kadar si gola! Prav je, da si z očkom naga, in videla boš, kako hitro se boš tega navadila. V našem domu je vendar tako lepo toplo in še topleje bo postalo, ljubica, ko se bova ljubila.«

Še jo je lizal in kmalu je njegov debeli jezik obliznil prsne bradavice.

»Kako si slastna Barbi, kaj ni to lepo, ko te očka takole liže, povej, hčerka moja!« Barbi je drhtela, ni vedela, kaj naj odgovori.

»Ne vem, očka ... ne vem, ali mi je lepo ... tega nisem še nikoli počela ... strah me je ... kaj počnete ...«

»Ne veš, kaj počnem s tabo? Povedal ti bom, Barbi: ljubim te. Ližem te in ljubim te in povsod te bom zlizal, tvoje celo telo bom zlizal in te ljubil, boš videla, kako nama bo lepo. Zdaj se boš lepo ulegla na posteljo in pridno držala očku! Saj hočeš biti moja ljubljenka, ne?«

Preplašeno je prikimala.

»No, vidiš, saj počneva samo to, kar si oba želiva. Tudi ti si to želiš, le da še ne veš, kako zelo, otrok moj zlati, zato pa raje poslušaj očka in ga pridno ubogaj, ker vem, kaj bi rada! Saj sem te zato ustvaril, za božjo voljo! Ko ti bom zdaj spet dal poljubček, pa le odpri svoj gobček, boš?!«

Spet jo je poljubil na usta in ji prodrl z jezikom. Presenečeno, a ubogljivo mu je odprla usta in držala.

Jezik je bil tako debel, da ji je zapolnil celo votlino. »Še bolj jih odpri! Na široko! Daj!«

Ubogala je. Slina je bogato mezela vanjo, daje v kotičkih že pricurljala ven.

»Požiraj slino, punca moja! Ne smeš spustiti niti kapljice, to je ljubezenska slina, namenjena samo tebi. Požiraj!«

»Mmmmm, tako da ... Na še srebaj ... še!«

Ubogala ga je, a začelo jo je dušiti, zgrabila jo je panika in odrinila gaje.

»Ne smeš me odrivati, ljubica, moraš biti ubogljiva, če ne, te bom našeškal po riti ...«

Barbi ga je začudeno pogledala, za razvajeno mladičko je bil to kar šok.

»Saj se samo šalim. Saj se boš navadila, boš videla, še prehitro. Moja usta so zelo velika in z jezikom bi te lahko zadušil, tudi slina mi bogato teče in to je vse zaradi tebe ljubica, boš videla, kako boš začela uživati v tem, še posebej ko ti bom naslinil pičkico. Zdaj pa le spet odpri, prav?«

Samo prikimala je. Prvič v življenju je slišala take besede. Zdele so seji vznemirljive, čeprav jo je bilo precej strah pred temi novimi izkušnjami.

»Dobro! Potem pa nadaljujva, kjer sva ostala!«

Jack je bil presrečen. Bilo je prav, da seje uprla in se potem tako zaupljivo predala. To je predvideval tudi zakon. Tako lepo se je znala ukrotiti in zdaj je pohlevno sledila očku.

Položil jo je na posteljo, tako da so ji noge visele dol, potem jih ji je pokrčene dvignil in razmaknil. Tudi sam seje slekel in pokazal velik temen ud, že dobro otrdel. Objel ga je z roko.

»To je moj penis, Barbi.«

Dekle je ostrmelo.

»Nisem vedela, očka ... bojim se ...«

»Vem, vem, da nisi vedela, prvič ga vidiš, kajne?« Barbi je preplašeno kimala. »Povej, ljubica, kakšen se ti zdi, je lep?« Pokimala je. »Kajne, daje? Kaj pa jaz, Barbika, se ti zdi tvoj očka tudi lep?«

S široko razprtimi očmi je kimala, vendar ni mogla odmakniti pogleda od očetovega ogromnega uda.

»Oh, da vidim, kaj ti je na meni najbolj všeč! Le dobro si ga oglej, od zdaj bo samo tvoj! On je tisti, ki nama bo pokazal, ali se zares ljubiva, ko nama bo najlepše, bo brizgnil belo seme, najvišji dar ljubezni, in ti si boš z njim lahko namazala celo telo. Zdaj pa se lepo predaj, raztegni nogice, kolikor moreš, in pusti očku, da se poigra s tabo!«

Pokleknil je na tla med njena bedra, jo prijel za boke in si jo primaknil k ustom. Trzala je in se rahlo uprla. »Mirna bodi, punca, in ubogljiva. Boš videla, da ti bo lepo. Polizal ti bom luliko, da bova videla, če je že godna za ljubezen.«

Nežno jo je poljubil na belkasti spol, z usti je nekaj trenutkov počival, dokler se ni mala čisto umirila. Potem seje z eno roko začel podrkavati, z drugo pa ji je razmaknil gubi in jo zalizal v rožasto pi-čkico. Kmalu je porinil jezik malo globlje. Bila je še vsa čvrsta in ne-razjahana. Drobni gubici, ki sta nakazovali sramni ustnici in pokrivali nedolžni vhodek, sta bili še čisto svetli in varno skriti pod okroglim hribčkom. Z užitkom je zamljackal vanju.

Barbi je kriknila od bolečine.

»Boli me očka ... ne !« Zdelo se ji je, da jo bo raztrgalo na pol.

»Tiho, tiho, mladičkica, saj se boš privadila. Samo prvič boli, veš. Lepo pridna bodi in drži pri miru!« Spet jo je zalizal in komaj se je zadrževal, da je ni zavrtal z jezikom. Vedel je, da ju nadzorujejo.

Jack ju je zadovoljno opazoval na skenerju. Barbiko je skeleče bolelo, a njen prag bolečine je bil zavidljivo visok. Malce je trzala in drhtela, vendar medenice ni izmikala. Stari je imel kmalu dovolj. Vstal je, močno potegnil po njem in ga izdrkal po hčerinem trebuhu in stegnih.

»Tako ... vidiš, otrok moj, tako je treba ... pridna si bila, ja, pridna ...« je stokaje končeval. »Zdaj si lahko z rokico lepo razmažeš seme po trebuščku. No daj! Tako, da, počasi delaj, da, da, tudi dojki, tudi. Poglej, kako si zdaj lepa!«

Barbi je bruhnila vjok. Na frekvenčni krivulji seje izrisal močan šok. Jack je bil zelo zadovoljen. Tako čustvenega osebka jim ni uspelo ustvariti še nikoli. In Jack je to že dolgo časa vedel, le da si o tem še ni upal spregovoriti naglas.

Oče je Barbiko dvignil v naročje in jo tolažil. Nosil jo je po sobi, dokler ni prenehala jokati, potem jo je postavil pred ogledalo.

»Poglej se, kako si lepa, Barbi! Seme na tebi se že suši. To je dokaz ljubezni. Pustiti moraš, da se popolnoma posuši. Šele zjutraj, preden boš šla v šolo, ga bova lahko umila. Zdaj boš odšla v svojo sobo počivat, spalno srajčko pa boš pustila tukaj, od zdaj je ne boš več potrebovala, ker boš spala gola. Tudi tvoje spodnje perilo in oblekice bomo odvrgli in zamenjali z novimi, bolj privlačnimi oblačili. In še nekaj ti bom razkril: ne bo samo očka tisti, ki ga boš ljubila, tudi svojega strička boš ljubila in vse tri svoje brate. In če boš dovolj pridna in poslušna, boš lahko tudi sama kmalu začela uživati v ljubezni. Samo zaupati nam moraš in kmalu te bo doletela neizmerna sreča.«

»Ampak očka ...«

»Šššš, tiho, otrok moj, kaj nisi vedela, da te imajo tudi oni radi? Saj že komaj čakajo, da te bodo ljubili. Ampak to še ne bo nocoj. Jutri, otrok moj, jutri! Zdaj pa pojdi in se spočij, da nam boš jutri lahko dala vso svojo ljubezen!«

»Da, očka, samo jaz ...«

»Tiho zdaj, nič več govorjenja! Lahko noč, hčerka moja!«

»Lahko noč, očka.«

Po hodniku je odstopicala proti svoji sobi. Pred vrati sojo čakali vsi trije bratje: najstarejši Storn in leto dni mlajša dvojčka Max in Kaleb. Stom jo je zapeljivo ogovoril.

»Kaj nas tri ne boš poljubila za lahko noč?«

Barbi je presenečena obstala sredi nemirne trojice. Tedaj pa so se s treskom odprla vrata očetove spalnice.

»Kaj hočete, barabe, sem vam rekel, da ste šele jutri na vrsti. Da takoj izginete v svoje sobe!«

Fantje so se v trenutku razbežali, Barbi pa je ostala tam kot vkopana, telo se ji je treslo in iz daljave je zaslišala strog očetov glas.

»Ti pa le spat, dekle, jutri te čaka naporen dan!«

Kot v transu se je obrnila in odšla v svojo spalnico. Zeblo jo je, hotela je kaj obleči, a omare so bile prazne. Ni mogla več jokati, ni mogla več misliti, vsa tresoča se je zavila v odejo in končno utonila v težak spanec.

Zgodaj zjutraj jo je zbudil očka. Kriknila je in poskušala uiti iz postelje. Ujel jo je za pas in jo potisnil nazaj na blazine.

»No, no, umiri se ... miruj! Kaj pa je? Si imela moro?«

»Ne, ne ... očka, prosim vas!« je stokala.

»No, kaj je, te kaj boli?«

Odkimala je.

»No, nič ne de, malce sem te presenetil, ko sem kar takole navsezgodaj vdrl k tebi. Nisi še čista in ti je malce nerodno pred mano, kaj?«

Barbi gaje samo gledala in si ni upala premakniti.

»Pa tudi ljubezni si potrebna, tako kot jaz, kajne?«

Zdaj je samo nemo prikimala. Bila je res čudovita.

»No vidiš, kako dobro očka pozna tvoje želje in kako rad te ima. In zapomni si, punčka moja, da te ljubim bolj kot vse na svetu in da tudi ti mene ljubiš!«

Čakal je, da bi ji besede prišle do živega, in kmalu seje Barbikin nesrečni pogled malce stalil.

»Najbolje bo, da čimprej nehaš s temi neumnostmi in me poljubiš za dobro jutro, kaj praviš?«

Počasi se je sklonil k njenim ustom in jo nežno poljubil. Čisto plitko je dihala. Usta je držala tesno stisnjena.

Malce se je odmaknil.

»Ljubim te, mala, verjemi mi. Lepo razpri usteča, da nama bo lepo kot včeraj ... no...«

Ubogala je. Zalizal jo je globoko in strastno in mladička ga je kmalu prižela nase. Jezik jo je spet zapolnil in slina preplavila, vendar je tokrat že znala požirati. Začel jo je božati in se počasi vzburjati. Močna roka ji je kmalu zdrsnila med noge.

»Oh ti, trapica, saj si že čisto mokra! Ne morem verjeti, da sva že toliko napredovala.«

Barbi je razprla bedra in mu pustila, da jo je raziskal.

»Zdaj pa dosti heca, skoči v kopalnico, tam bova nadaljevala.«

V zdravniško beli kopalnici je bilo njegovo golo atletsko telo videti še bolj mogočno kot prejšnji večer. Obstala je na robu banje in ga z občudovanjem gledala.

»Le notri, dekle, zdaj te bo očka lepo umil, da boš šla lepa in dišeča v šolo!«

Sedel je na robu banje s tušem v roki in preizkušal temperaturo vode. Pomagal ji je, da je vstopila, ji namočil celo telo in jo začel militi.

»Najprej bova odstranila sveto seme ... tako, lepo dvigni roki in bodi pri miru. Tako! Zdaj pa lezi v banjo in razpri nogi ... tako, da. Namilila bova še spolovilo, ta tvoj najpomembnejši del. Lepo mirno mi drži, da te bom lahko dobro očistil ...«

Stari je že globoko dihal, kurac mu je stal pokonci kot kol. S celo dlanjo ji je objemal spolovilo, od sramne kosti do vršička ritne gube, in jo počasi milil. Bila je že vsa penasta. Stokala je, ker jo je peklo - od sinoči je imela sluznico od felacija še malce vneto.

»Vem, da te peče, a biti morava temeljita! Vidiš, kako lepega silaka ima očka spet pripravljenega zate? Vem, da si že nestrpna, da poskrbiva tudi zanj. Kajne?«

»Da, očka!«

»Kaj bi rada, povej očku!«

S prosto roko je že vlekel po prepuciju, bil je pred koncem.

»Reci, da bi rada moj blagoslov ...«

»Rada bi vaš blagoslov, očka.«

»Dobiš ga, hčerka moja, takoj ga dobiš«

Usmeril gaje vanjo in ji špricnil po milastem mednožju. Imel je zelo močan orgazem in na ves glas je hropel, daje odmevalo od keramičnih sten.

»Razmaži, hčerka moja, saj veš, kako, tako, da, povsod! Kako lepo me sprejmeš, čeprav sem te šele drugič spoznal. Vedel sem, da je moja hči nadarjena za ljubezen, kako lepo te je gledati, ko maziliš svoje telo. Reci očku kaj lepega, daj ...«

»Ljubim vas, očka ...«

S temi besedami je Jacka prepričala. Do tedaj je včasih le podvomil v svoj načrt, zdaj pa je vedel, da mu ga bo s potrpežljivostjo in trdim delom uspelo izpeljati.

»Kako lepo, otrok moj,« poljubil jo je na usta, »vem, da bi se še igrala, a nimava več časa. Izperi se zdaj s tušem in hitro skoči v uniformo, v šolo moraš! Po pouku pa takoj domov, saj tvoji bratje tudi že komaj čakajo, da te spoznajo, in, saj res, še posebej si pri srcu stricu Teu. Obljubil mi je, da ti prinese darilo! Tudi on te neizmerno ljubi, Barbi, saj je naše krvi! Obljubi mi, da boš pridna in ubogljiva do njega, kot si do mene. Mojemu bratu boš morala izkazati to čast, da ga boš ljubila še bolj kot mene.

»Bom, očka, obljubim, očka.«

»Tako se govori, punčka moja, vedel sem, da si pametna. Če boš taka, te čaka krasno življenje, ki bi ti ga zavidala marsikatera tvoja sošolka.«

Barbiki je postalo malce neugodno, ko je pomislila na strička. Ni ji bil tako lep kot oče. Ni še razumela, zakaj bi morala njega ljubiti še bolj kot očka. Teo je bil vendarle samo stric in povrhu tako drugačen od očka in bratov. Bilje plešast, slinav debeluh. Spominjal jo je na zavaljenega prašiča in z rahlim odporom je prenašala njegova potna otipavanja, vsakič ko mu je prišla blizu. A možak je svoje nečake nadvse ljubil in vsako leto je vzel enega od njenih bratov na

razkošno križarjenje po Mikrozoniji - zadnji rajski coni na planetu. Dečki so se teh počitnic neznansko veselili in Barbi ni razumela, zakaj so po vrnitvi vedno preživeli kak teden v bolnišnici.

Prvič je pomislila, da je bil striček do nje pravzaprav vedno prijazen in radodaren. Še vedno mu je bila srčno hvaležna za zadnje darilo, ko ji je prinesel dve mladi nemški dogi, psa in psičko, ki ju je takoj neizmerno vzljubila.

Jack je bil presrečen, tako dobrega odziva svoje bodoče varovanke si sploh ni upal pričakovati. Sram, bolečina in ljubezen so se začeli porajati v njej v vsej svoji že skoraj pozabljeni krasoti. Kako čudovito jo je bilo opazovati! Videti je bila kot kakšna davno izumrla žival.

Popoldne je preživela z občudovanja vredno ubogljivostjo. Potem ko je poskusila vsa darila, ducat volnenih nadkolenk v roza, beli in črni barvi, kar je bilo neprecenljiva redkost, ter tri tančičaste haljice v ustreznih barvah, je stric dejal, da se mu zdi tako srčkana, da bi se rad z njo takoj poigral v svoji sobi. Zdaj je že vedela, kaj to pomeni in v stiski je prosila očeta.

»Očka, sem lahko samo še malo tukaj z vami?«

Walstei ji je mirno prisolil klofuto.

»Kaj si drzneš!? Mi bi te obsipali z ljubeznijo, ti nam pa takole vračaš! Ljubezni ne smeš nikdar reči ‘ne’. Za kazen jutri ne boš šla v šolo! Zdaj pa pridi sem po kolenih, poljubi stricu roko in se mu opraviči!«

Vsa drhteča se je priplazila, vzela Teovo debelo roko in jo poljubila.

»Oprosti striček ... in oprostite mi, oče, tega ne bom nikoli več storila.«

In res je bilo tako.

»Eh, en poljubček pa ne bo zadosti, ti nagajivka, ti!«

Sklonila seje in začela poljubljati še strica.

»S solzicami in to rdečo sledjo klofutice si še bolj srčkana kot prej.«

Vsi so se nasmejali tej pripombi.

Sredinec ji je porinil v usta.

»Posesaj ga, daj, srčece! Pofafaj prstka, pofafaj, ne veš, kako je dober ..., tako, ja ...«

Hotelo jo je zadušiti, saj ji ga je zarinil celega in je bil debel kot kakšna klobasa.

»Teo, tega še ne počnemo ...« je skušal posredovati oče.

»Ah, vse stvari so enkrat prvič, kajne, Stom?«

Obrnil se je k nečaku, ki je bil že ves zaripel v obraz in je živčno mencal.

»Daj, no, Ken, ne bodi no taka šleva, enega prstka mi pa ja ne bodo šteli v zlo. Hi, hi, hi, ti packa, kako ti ga povleče! Boš takoj prenehala!? No, pridi, tukaj so vsi preveč firbčni za naju.«

Obrnil se je k Stornu.

»Čez pol ure pridi v sobo še ti, potreboval te bom!« vstal je in odvlekel Barbiko za seboj.

Najprej je navil plesno glasbo, potem pa slekel bel usnjen plašč, pod katerim je bil seveda gol. Njegova žival je bila prav tako dolga kot očetova, le bolj zalita. Oblika jo je spominjala na pravkar skotene mladiče njene črne nemške doge, ki so bili Barbikina največja radost in zabava.

Še vedno se je tresla od bolečine na licu, a je ni bilo več tako strah, mislila je na male psičke.

»Pridi, bova šla malo drsat!«

Dvignil jo je in posadil na trdona, da ga je zajahala kot drog.

»Vidiš kako sem trd zate, lahko te nosim na njem. Ti je všeč?«

»Da striček, zelo mi je lepo,« seje že znala prikupiti.

»Zdaj ti bo pa še lepše!«

S police je vzel vazelin, jo malce privzdignil in jo izdatno namastil.

»Tako, zdaj ti bo bolje drselo gor in dol!«

Plesala sta tesno objeta.

»Vidiš, temu se reče umetnostno drsanje ... poglej, kako lepo ga drgneš gor ... in ... dol. Tako, ja! Naši kurci, deklič, so vsi po vrsti lepi, od očkovega pa vse do Maxijevega. In kako grozovito so

potrebni takšnelega drgnjenja, ki ga ti že tako dobro obvladaš! Te najlepše kose naše družine bomo zdaj prepustili v tvojo oskrbo. Osvojila boš pet trofej, mladička, in lahko jih boš glancala in pu-cala, noč in dan, dan in noč« in končala sta v kopalnici. Postavil jo je na tla in ji velel, naj poklekne predenj.

»Povej zdaj, ljubica, me imaš rada tako kot svojega očka?«

»Ljubim te, striček, ljubim te bolj kot ljubim očka!«

»To si lepo povedala, ampak ker je Storn bolj priden kot ti, bom sveto seme prihranil zanj, ti pa boš danes blagoslovljena samo s sveto vodico. Seme ti bom lahko podaril šele takrat, ko se boš poboljšala! Zdaj pa zapri oči in moli naglas, pa nič se ne premikaj!«

Ubogala je. Kmalu je začutila topel curek na svojem obrazu in Teo je tako dolgo scal po njej, dokler ni bila cela namočena.

Ko je končal, je odprla oči in zraven strička zagledala Storna. Od zadaj je objemal Tea čez pas in mu lizal mokro režo pod pazduho; stari je kar zamižal od naslade, ko mu je z roko podrknil še po kurcu. Imel je napetega kot kol in salo na stegnih se mu je treslo.

»Zdaj pa brž ven, mala moja, tvoj očka pravi, da take stvari še niso za tako mlade, kot si ti.«

Barbi se je takoj pobrala in stekla ven iz sobe. Striček pa je ostal s svojim nečakom še vse popoldne zaprt v sobi. Ven seje slišalo njegov krohotanje, blodni kriki užitka in glasne izjave, kakšno krasno družino ima in kako neskončno je za to hvaležen bogu. To prelepo melodijo so lahko poslušali vsi in se neskončno zabavali, ko se je vsake toliko oglasila še ponosna Stornova pesem:

Ob bistrem potočku je mlin, cin, cin.

Jaz sem pa Walsteinov sin, cin, cin.

Ko mlinček ropoče, ga noter dobim.

Ker stričku ga rad pocedim, cin, cin.

Ko mlinček ropoče, že mlekec curlja.

Stričku pa srček igra, HA, HA (v duetu).

Bolj kot uriniranje jo je zmedlo, ko je zagledala Storna, s kakšno ljubeznijo je objemal strica. Nič ni razumela, nič ni več vedela, hotela je zbežati k očku, a za to ni bilo časa, pred vrati sta jo že čakala dvojčka.

»Končno! Sva že mislila, da te ne bo. Pohiti, gremo v našo sobo, očka nam je dovolil pol ure zabave, kaj ni to odlično!«

Zgrabila sta jo za roke in jo bolj odvlekla kot odpeljala v fantovsko sobo. Sedli so na posteljo. Vzela stajo medse in jo božala.

»Pa saj si vsa mokra ... Ah, že vem, kaj je to, dobila si deževnico! Kaj ni to super! Boš videla, kako bo lepo, ko boš lahko pila. Nama jo striček vedno da, kadar sva žejna. Zdaj bi pa rada, da nama pokažeš, kako se ližeš, očka Ken pravi, da si se to že naučila.Daj, pokaži!«

Začel je Kaleb in za njim Maxi. Najprej počasi in skoraj plašno, potem pa vse bolj nekontrolirano. Grabila sta jo drug drugemu iz rok, komaj je dihala in njuna jezika sta bila kmalu še povsod drugje. Zdelo se ji je, da plava nekam daleč stran, ni bila več doma, tekla je po travniku s svojo psico Šikso, čutila je veter in travo med nogami, bilo je lepo ...

Ubogljivo je držala, da sta izdrkala po njej, in ko je razmazala seme, jima je priznala svojo ljubezen. Bila sta zadovoljna z njo, rekla sta, da že komaj čakata, ko se bodo lahko igrali prave igre.

Izgledalo je, daje vse v redu, a Jack je vedel, da jo je odneslo nevarno daleč od realnosti.

V dveh letih, ki jih je Barbi še preživela doma in je bila njena spolna izraba močna, je glavno skrb posvečal psihičnemu zdravju deklice. Oče in šola sta bila pri tem glavna, saj sta ji morala nuditi veliko nežnosti, topline in zavetja, da bi čim bolj vzljubila svoje poslanstvo pred sprejemom v Zavode.

Je pa deklica v teh letih dobila tudi dobro spolno kondicijo, saj je morala že kmalu vsak večer preživeti v očetovi spalnici, bratje so jo jemali čez dan, občasno pa se jim je pridružil še striček. Teo seje do ušes zaljubil v svojo malo nečakinjo. Najčudoviteje je bilo, da se je mladica kmalu privadila njihovim izlivom ljubezni in, kar je

najpomembneje, v svoji nesebični ljubezni je znala kmalu poiskati užitek tudi zase. Priti sicer še ni znala in tudi ne smela, ta čast bo pripadla zavodski obdelavi, a močno se je zaljubila v svoje moške in njihova spolovila je naravnost občudovala. Rada je imela, da so se ukvarjali z njo. Ken Walstein je dobro opravil svojo nalogo. Hčerko je naučil nedolžnega masturbiranja in predramil v njej pravega malega hudička, ki sije znal z drobnimi prstki nadvse ljubko podrkati nedolžno luliko. Čeprav je bil to cilj uvajalnega obdobja, pa je bil vendarle vsakič fasciniran nad svojim ljubim izdelkom.

Jack se je rad spominjal Barbikinih začetkov. Od prvega trenutka, ko jo je začel skenirati, jo je vzljubil in ljubil jo je bolj kot vse svoje gojenke do tedaj. Vedel je, da mu bo uspelo!

V Glavni dvorani je že bilo zbranih vseh enajst mentorjev. Vrhovni je sedel na čelu dolge elipsaste kovinske mize. Na sijočih kovinskih stenah je bilo dvanajst manjših zaslonov in ogromen trinajsti zaslon, ki je visel v dnu dvorane.

»Ah, Jack, pridruži se nam, ravno smo začeli z obravnavo Bar-bike. Tudi mi smo si ogledali Anino poročanje na zaslonu in si lahko prihranimo nekaj časa. Se strinjaš, Jack?«

»Ja, seveda.«

»Moram pa ti čestitati za izbiro Pestunje. Skoraj smo že pozabili na Anine vrline, mar ne, gospodje?«

Zadovoljno so pritrjevali.

»Objekt še vedno zmore ogromno. Kakšni vrhunci so bili to! Or-gazmotron je takoj na začetku pokazal dvesto, nato je šel vsakič više in na koncu obstal pri 235, cele pol minute! Bravo, mojster!«

Spet je zaslišal smeh kolegov.

»Saj res, da ne pozabim, Heron si je zaželel, da jo takoj po sestanku pošlješ k njemu.«

Jacku je postalo vroče. Seveda je imel vsak pravico vzeti Pestunjo, a nikakor ni želel, da bi bil to Heron, sado-mojster. Gojenke, ki so prihajale iz njegove delavnice, so bile vse stoodstotne mazohistke. S svojimi zelo izdelanimi izobraževalnimi metodami jih je

znal sprevreči tako daleč, da so živele samo za bolečino. Po vsej deželi je slovel kot najbriljantnejši sadist in je dostikrat poučeval celo kliente. Vendar še zdaleč ni bil tako profesionalen s Pestunjami. Njih si je vzel vsake toliko samo zato, da se je lahko do sitega iz-divjal.

»Dragi Heron, gospoda, globoko spoštujem tvojo željo, vendar bi te rad opozoril, da ima Ani jutri težko nalogo, ki zahtžva predvsem močno psihično pripravljenost. Če bo noč preživela s tabo, se bojim, da ji ne bo kos.«

Heron se je zarežal.

»Oh, ho, ho, kakšna skrb! Daj no, Jack, saj ima prašiča več kondicije kot mi vsi skupaj!«

»Verjetno imaš prav in nedvomno bi jo osrečila noč z Velikim Heronom, a vseeno vztrajam, da so moje potrebe trenutno pomembnejše od tvojih!«

Heron je namrščil obrvi.

»Stop, gospoda, ne moremo se spuščati na takšen nivo! Moram te opozoriti, Jack, da trenutno nisi pogajalsko sposoben, zaradi prestavitve devičenja si dobil minus točke. Poslal mu boš Ani na triurno seanso! Bo to dovolj zate, Heron?«

Nekaj časa je molčal. Vrhovnemu se ni smelo ugovarjati. Potem je pogled kljubovalno uprl v Jacka in z nasmeškom rekel: »Bo!«

veliki Heron

Nad vrati je že gorela zelena luč, dotaknila se je kljuke in takoj so se odprla. Tik predenje vstopila je pogledala na zaslon. Bilje izklopljen! Za bežen trenutek jo je spreletelo, a vera in poslušnost sta bili premočni. Spustila se je na kolena, sklonila glavo, zaprla oči in sklenila roki. Spolzela je v naročje boga ljubezni in se mu popolnoma predala. Telo seje takoj odzvalo in pognalo spolovila v enakomerno valovanje in izločanje sluzi. Molila je.

»Dovolj bo, prašiča, pridi zdaj sem!«

Ani je vzdignila obraz, katerega je že krasil nasmešek.

»Dober večer, Veliki Heron.«

»Ho, ho, kakšna goreča vernica, odlično, ha, ha,« se je režal s postelje, »rad bi ti povedal, zakaj sem izklopil zaslon. Vrhovni mi je to.izjemoma dovolil, ker sem hotel, da bi bila to samo najina noč, a, mrha, si za malo romantike?«

»Seveda, Veliki Heron, srečna sem, da bo tako.« Je pobožno odgovorila.

»Odlično! Zdaj pa le name! Naredi mi svoj požrtni felacijo, zraven pa se na široko odpri, da te bom lahko pregledal!«

Ležal je nag in razkrečen. Bilje ogromen Mongol, visok čez dva metra. Celo levo stran obraza mu je kazila globoka ožganina, grda

poškodba iz Eksterminacij, ki jih je vodil med zadnjo Reakcijo. Čez trebuh se mu je zvijala vtetovirana dvoglava kača. Glavi z razprtima čeljustima, iz katerih so štrleli strupniki, sta se stikali ob korenu orjaškega kurca, ki ga je že ves čas podrkaval.

Ani gaje zajahala čez prsi in se spustila dol, kamor ji je bilo ukazano. Kot štafeto je preprijela kij iz njegove roke, ga nežno obliznila in zavihala prepucij. Morala je močno razpreti usta, da sije lahko vstavila celo glavico. Vzpostavila je dihanje, slina je privrela iz vseh žlez. Počasi, centimeter za centimetrom se je začela s težo celega telesa nasajati z grlom. Sloje lepo, gladko in kmalu je poljubila kačja strupnika. Z močno koncentracijo je premagala bljuvalni refleks in začela: najprej je izplazila jezik (močno podaljšan od dolgoletnih vaj), s konico malce požgečkala koren, nato pa debelo požrla slino. S tem gaje krepko stisnila in nategnila, daje kar zastokal.

»Oh, odlična si, prašiča, kar tako naprej!«

Spet je iztegnila jeziček in požrla, pa spet in spet, enakomerno in brez postankov. Sapo je zajemala samo enkrat na minuto.

Heron je stokal od ugodja, nekoliko sije vzdignil vzglavje in se je lotil z druge strani.

»Pipi, mast!«

Priskočila je njegova pestunja, drobno, aziatsko bitje s kratko pristriženimi lasmi in mu podala vazelinski penis. Ker je bil Heron dosti višji od Ani, mu je njeno mednožje, zdaj ko je bila pričvrščena na kurcu, segalo komaj do sredine prsi. Imel je prosti obe roki in krasen pogled na njeno razcveteno odprtje. Ani je dobro sledila igro. Po žensko se je raznožila in napela mišice, odprtini sta se rahlo razprli.

Penis je zabodel najprej v rit, ga izpraznil do polovice, predal v osramje in iztisnil celega. Takoj za tem je zadrl štiri prste v anus in začel neke vrste pregled. Še vedno stokajoč ji je roko grobo vrtel po riti.

»Krasno se odpiraš, prašička, uh, lepo, lepo. Kaj pa pička, poglejmo, kako delaš z njo, oh, še boljša si, dobro si jo stimulirala, uh, ah, ja dobro si pripravljena, znaš se odpret, znaš ... a, dobra si, veliko bomo lahko napravili nocoj ...«

V njej je imel obe roki, ki ju je vedno hitreje obračal in močno raztegoval.

»Ah, božansko ga papaš, mmm, ti paše, kaj ... Kdaj bova odkrila božji vrelec, bi rada zdaj, bova šla k njemu pit, bova, ja, ja, dobro ga pogoltni, prašiča, tako ...«

Stisnil jo je za pas in si jo nabil. Začelje vreti. Ani je samo še požirala težko seme, ki ni in ni presahnilo.

Ko se je do konca izpraznil, jo je dvignil in ji izpulil še vedno trd klin.

»Pipi, očisti glavo, da se pripravimo na pravo igro!«

Medtem ko je mala z jezikom pridno čedila ostanke, se mu je Ani privila v objem. Bila je srečna, spet je dobila dozo, ki jo je čisto omamila. Poljubljala ga je po gnusni brazgotini in mu fafala mastno kito las, ki jo je nosil na sicer popolnoma obriti modrikasti glavi.

»No, no, kurbica, pa menda nisi tako zadovoljna samo zaradi nedolžne predigre. Vem, da ti moje seme povzroča nadkozmične užitke, a najlepše naju šele čaka in ne smeva izgubljati časa. Žal nimava na voljo cele noči. Uleži se na sredo postelje, da bova lahko začela!«

Vzel je daljinca in pogledal Pipi.

»Kaj pa ti čakaš, krastača žolta?«

Takoj je stekla k polici, kjer so bile razvrščene klistirne injekcije. Vzela je eno.

»Največjo, prašiča, danes si bomo privoščili gostijo!«

Pograbila je največjo in nanjo pritrdila gumiran nastavek z liv-čkom. Heron je na ekrančku izrisal željeno pozicijo postelje in sprožil. Pod Ani se je začela dvigovati široka izboklina in ji dvignila telo na višino pol metra. Iz spodnjega dela sta pognali dve ginekološki objemki, ji stisnili stegna in ji razširili noge do maksimuma. Izpod bokov sta zrasla dva široka pasova, se spojila nad popkom in ji pričvrstila pas na izboklino, ta pa je segala samo do trtice, tako da ji je spodnji del medenice obvisel svobodno v zraku. Zdaj se ni mogla več premikati. Vera ji je spet dajala moči, ni se bala, zaupala je svojemu mučitelju, zaupala je svojemu užitku in spet je podala roko bogu ljubezni. Ljubila je Herona.

Mongol se je skobacal med njena stegna in se zadovoljno pogladil po še kar trdem nabrekležu. Levo in desno od sebe je iz postelje izvlekel dve gumijasti vrvici, ki sta imeli na začetku pritrjena mala kaveljčka. Vtaknil ju je v rinki, ki ju je Ani nosila v sramnih ustnicah. Ker sta vrvici vlekli vsaka v svojo stran, sta na široko odprli vulvo in obmirovali.

»Tako, mucka, pa poglejmo, česa si zares sposobna. Pipi, opravi že, da bom lahko začel!«

Kitajka se je razkoračila nad njo in ji livček nežno potisnila v anus. Potem je brizgo podala Heronu.

»Tako, najprej te bomo napolnili z mlekom. V sebi ga boš držala, dokler ti ne bom dovolil spustiti. Glej, da ga boš dobro prevrela, to bo večerja za mojo Pipi.«

Z enim samim počasnim, a močnim potiskom ji je izpraznil litrsko injekcijo globoko v rit. Topla tekočina jo je hitro napolnila do konca, in ko je izvlekel cevko, jo je le stežka zadrževala.

»Vendar pa te moramo pred pravo zabavo še razdevičiti.«

Sprožil je kaveljčka, ki sta začela še raztegovati sramnici. Bilo je čudovito. Njegov palec seje nežno poigraval s klitorisom. Zaprla je oči. Orgazmotron ji je utripal že drugi orgazem, ko jo je Heron vprašal, kakšna je najvišja božja ljubezen.

»Da bogu darujemo sebe,« je stokaje dahnila.

»In kako se morate darovati?«

»Da se mu popolnoma odpremo.«

Heron je ustavil raztegovanje, sramnici sta bili do konca raztegnjeni in že čisto bledi, s palcem je še vedno vrtel klitoris.

»Se hočeš darovati, se hočeš odpreti? Veš, da te moram za tak podvig razdevičiti?« Čakal je.

Čutila je, kako ji palec izvablja nov val naslade in prosila ga je za razdevičenje. Stisnil je daljinca in začelo se je trganje. Tkivo se počasi pretrgalo spodaj in zgoraj, kri je mezela v pičko in v rit, ki jo je držala močno stisnjeno. Ko sta jo kavlja pretrgala dva centimetra

v obe smeri, ju je ustavil. Ani je kričala, bolečina in naslada sta se božansko pomešali med seboj, zdaj je stopala z Njim z roko v roki. Bilo je čudovito, še mu je hotela slediti.

»Vsako razdevičenje zahteva svojo izpolnitev!« je rekel, stisnil orjaško desno roko v pest in jo potunkal v nastavljeno skledo masti.

»Pojdiva naprej, bog nama kaže pot, ne smeva več oklevat. Izkaži mu čast, prašiča, pokaži svojo vero vanj.«

Pipi je zlezla pod njeno rit in nastavila usta. Začelje z vaginalnim fistingom. Ko je zarinil prve členke, ji je dovolil, da se popolnoma odpre. Bolečine so bile hude in ni več dolgo zdržala, ob tretjem porivu, ko je penetriral že z drugimi členki, je anus popustil in vlilo se je iz nje. Z velikim znanjem je vzdrževala curek, da je ostajal tanek in močan . Pipi je hlastno pila in se trudila, da ne bi izpustila niti kapljice sprva belega, potem pa vse bolj rjavkastega mleka.

»Poglej, kako je rumenka žejna ... tako, tako, niti kapljice, do končajo izpij!«

»Ti, kurba, pa si odlična! Vidim, da ti še ni zadosti.« Ani je kričala od bolečine in užitka.»Brez skrbi, saj nisva še cela. Še enkrat se lepo odpri in potrpi, šele ko boš šla čez rob, te čaka najvišja naslada. Tam te čaka On.«

Krčevito je dihala in poskušala še enkrat zbrati vso svojo vero in znanje. Od bolečin, Heronova pest je prodirala z najširšim delom, je že rahlo medlela, zato je začela delovati spontano. Razširila je vu-lvino kaverno in anus se je čisto sprostil sam od sebe. Iz riti je prilezel drek. Heron je čakal samo na to in v istem trenutku ji je silovito pogreznil fist v pizdo. Zakričala je in ni več prenehala, saj ni mogla, zaradi orgazma, ki je tokrat utripal zelo visoko stopnjo. Heron je nabijal!

»Drži ga zdaj, fukara, ne izpusti! In kakaj, kakaj, veliko moraš napraviti, to bo vse za našo Pipiko!«

Čez pol minute je orgazem popustil in krepko se je nasrala. He-ronu je skesano priznala, da ne more več, da ji pojemajo moči in da je žejna.

»Nič ne skrbi, Anica, poskrbeli bomo zate. Ne bova še prenehala. Hočem, da podvojiš čas! Moli in bog ti bo pomagal!«

Pipi je ukazal, da se ji je šla uscat v usta in ji tako nadomestila izgubljeno tekočino. Ani je goltala, se' dušila, zraven pa jo je spet odnašal val za valom. Ko je prišel največji, jo je zares zverinsko po-fistal in jo uspel držati dobrih 50 sekund.

Ko je izvlekel okončino, se je od šoka onesvestila, bilo je premočno.

»Kaj pa je, kurba nenasitna, saj ti ga ne morem pustiti noter za zmeraj. Se zmeraj nimaš dovolj, kaj? Bravo, bravo, res si odlična!«

Iztaknil ji je raztegovalca in jo z daljincem osvobodil vseh spon. Potem je vstal in ji začel scati po obrazu. Kmalu je prišla k sebi, da je lahko s Pipino pomočjo izpila še zadnjo vodo. Izboklino je razširil in podaljšal. Obrnil jo je na trebuh in si na levo stran zvrnil še Kitajko.

»Tako, moji dami, zdaj se mi pa dobro odmašita in začnita s pojedino! Povejta, ko bosta pripravljeni!«

Izprožil jima je ročki. Napeli sta se in odprli, drek je ležal pred njunima obrazoma.

»Pripravljeni sva, Veliki Heron.«

Namazal je pesti in ju počasi z enim samim porivom zarinil v nastavljena anusa.

»Oh, kakšni topli votlinici sta mi pripravili, o, koliko prostora imata notri, res sta lepi kurbi. Dajta, pomagajta Heronu, da bo daroval še zadnje kaplje iz božjega vrelca. Le stiskajta, le gnetita!« Erekcija mu je rasla in nabijal jima jez vso močjo.

»Ti krastača žolta si gotovo že lačna, kaj?« Vsake toliko časa ji je fist izvlekel, da jo je lahko pretepal po ritnicah, ki so bile že vse rdeče in podplute od njegovih prejšnjih izživljanj, Ani pa gaje vseskozi držal noter. Izmenično sta orgazmirali: Pipi je bila kratka in močna, Ani pa nekoliko šibkejša in zelo dolga.

Na hitro je izvlekel roki.

»Začnita s pojedino, prašiči nemarni,« jima je glavi zarinil v govno. Potem ju je spet nabodel. Pipi seje pogoltno zažrla v drek,

tako da skoraj ni pustila Ani do grižljaja. Grobo jo je odrivala, or-gazmotron pa ji je poskočil vsako minuto.

»Tako, da, nažri se, prašiča rumena, nažri se belega govna, to mora biti zate prava poslastica!«

Vsi trije so zdaj sledili božjemu ritmu. Bilo je čudovito, vonj dreka je napolnil ves prostor in jih omamljal. Heron je čutil, da ni več daleč. Izvlekel je desni fist, Anin anus je ostal široko odprt, tako da se mu je debeli ud dobesedno ulegel notri. Nabijal je dolgo in opazoval žrtje. Ko sta lizali še zadnje ostanke ju je povabil še k finalnemu, sladkemu vrhu.

Zvalil seje na posteljo in se začel krohotati.

»Poglej jo no, svinjo Kitajsko, saj ni pustila niti enega koščka zame, pa tako meje mikal tvoj svetlorjavi izloček, Ani. Žal mi je, a morali bomo ponoviti vse skupaj. Jutri boš takoj po seansi prišla sem, Pipi pa bo bolj segrela mleko, da boš lahko napravila še več in bo za vse zadosti, saj jo vidiš, kako je požrešna. Si za to, Ani?«

Še vedno je ležala na trebuhu, čisto brez moči, in komaj je izdavila: »Seveda, Veliki Heron in srečna sem, da bo tako.«

»Dobro, zdaj pa pridi sem in se zahvali!«

Pipi ji je pomagala, da se je splazila k upadlemu rjavkastemu kurcu in z zadnjimi močmi polizala svoje govno z njega. Ko-mu je očistila še debeli roki do zapestja, se je zahvalila in mu izrekla ljubezen.

Med njenim opravilom je poklical medicinski oddelek in zbudil dežurnega kirurga. Operativca stajo odnesla dol in naslednje jutro ni bilo na njenem telesu več nobenih znakov nočne torture.

Devičenje

Po prhanju ju je stjuard pospremil do vhoda na hologram številka 5. Bosi sta stopili na mehko trato v prekrasen vrt, poln dišečega cvetja in ptic. Barbt je kriknila od navdušenja in stekla navzdol po hribčku. Smejala se je, krilila z rokami in klicala Ani, da se ji pridruži. Taje smeje se stekla za njo, jo prijela za roke in skupaj sta se spustili k potočku in zabredli vanj. V žuboreči hladni vodi je Barbi takoj začutila nezadržno nujo po uriniranju.

»Ani, lulat me, kam lahko grem?«

Ani je stopila k njej, jo stisnila k svojim dojkam in poljubila na usta. Malo je spreletelo po vsem telesu, vse čutnice so se sprožile in obstala je kot vkopana. Prvič se jo je dotaknila ženska.

»Kaj počneš, Ani?« je zašepetala.

»Nekaj lepega, Barbi moja. Želim ti samo pokazati, kako te imam rada in kako zelo te ljubim. Poglej, tukaj sva sami, nikogar ne bo, rada bi, da se polulaš prav tukaj, v mojem objemu. Naredi to zame, Barbi, boš videla, kako ti bo lepo.«

Njene besede so jo čisto omamile. Še enkrat sta se poljubili, tokrat ji je Ani globoko zavrtala z jezikom. Eno roko ji je spustila dol po telesu, vse do beder, in ji jo nežno pritisnila na vagino. Barbi je še nekaj časa zadrževala dih, potem pa je s tihim stokcom spustila

vodo. Scala je po roki, po stegnih in zaprla oči. Ani jo je še strast-neje objela in skupaj sta se prepustili čudovitemu občutku olajšanja. Še dolgo po tem, ko je stekel ves urin, sta stali tako, le roka je počasi začela mesiti pičko. Barbi je odprla oči, njen pogled je bil zdaj topel in predan.

»Umila te bom,« je rekla Ani in jo posedla na breg potočka. »Uleži se, ljubica ...« Spustila se je v mehko travo, Ani pa ji je vzdignila noge iz vode in ji jih razširila. Najprej ji je začela mehko fafljati prste in lizati podplate.

»Aj, nehaj Ani, to me žgečka ...« se je hihitala. Z jezikom ji je zdrsnila više na narti in gležnje.

»Te še žgečka?« je vprašala.

»Oh, ne, zdaj samo malo ščegeta, ampak prijetno in mehko ...« je grulila.

Lizala je še više in se malo dlje zadržala v vdolbini pod koleni. Barbiki so pordečela lica, nehala seje smejati, njena sapa pa je postajala težka. Spomnila seje očka. Pogrešala gaje.

Jack je začutil zmagoslavje, upal je, da bo še stimulirala spomin in mu pridružila užitek.

Ani je zdaj lizala notranjost stegen, dokler ni pristala na malem belkastem Venerinem gričku. Pogledala jo je. Imela je zaprte oči in je globoko dihala.

»Sprosti se, ljubica, zdaj ti bo zares lepo.« Z rokama ji je objela stegna, jih še bolj razmaknila in jo zalizala v sredino. Mencala ji je ustnice, ji zabadala jezik v režo in vsake toliko zdrsnila čez ščege-tavček. Mala je trzala, izmikala boke in stokala. Očkova podoba je postajala vedno jasnejša. Ni vedela, kaj se dogaja, čustva so kar vrela na dan. Kljub zmedenemu občutku, ki jo je spreletaval, je vendarle jasno začutila, da bi na Aninem mestu moral biti očka.

Jack je v tistem trenutku dobival pohvale Vrhovnega. V svoji temeljiti študiji Barbikinega uvajalnega obdobja je zelo dobro predvidel njen razvoj. Strah in rahel odpor do vsega, kar so počenjali z njo, sta se v čustvenih centrih podzavesti s temeljito in dobro usmerjeno vzgojo že spreminjala v odvisnost in užitek. Dokaz za to je bil pričujoči trenutek, ko si je mala ob prvem občutku ugodja, odkar je bila v Zavodih, zaželela očeta.

Ani jo je začutila, da postaja voljna, na jezik sta pritekli dve kapljici mezge.

»Če hočeš, da ti bo še lepše, stisni trebušček in napni stegna.«

Barbi je ubogala in Ani je spet z jezikom krožila po reži. Potem ji je s palcem privzdignila klitoris, se prisesala nanj, v vlažnico pa ji je potisnila prvi prst.

Kako ji je to ugajalo. Čutila je pritisk v medenici, ki jo je začel počasi dvigovati, ni si več želela nazaj, ampak samo naprej, v neznano, čudovito, odrešujoče ...

Tudi Ani je čutila, da se bližata vrhu. Mala se je dobro močila, zato jo je nabodla še z drugim in kmalu še s tretjim prstom. Počasi jo je fukala, klitoris je nabrekal, stegna so trepetala. Porinila jo je še enkrat, dvakrat in ji zaprla klitoris v usta. Barbi se je usločila in začel seje orgazem. Zarinila ji je še četrti prst in obmirovala. Krčki so ji stiskali roko, Barbi pa je z dolgim krikom - očkaaaaa! prvič v življenju orgazmirala.

»Kako sem ponosen na vaju, ljubici!« Čakali sta ga na postelji, goli in stisnjeni v nežnem objemu. »Dajmo se najprej posladkat, velja?« Razdelil je mentole in se ulegel k njima.

»Sta preživeli lep dan?« Spogledali sta se in Barbiki je šlo kljub strahu malce na smeh, vendar si ni upala odpreti ust.

»Bilo je krasno, Jack,« je prva spregovorila Ani in se mu privila v objem. Zatem sta se strastno poljubila. Barbi ju je opazovala, mentol je bil močan, začutila je željo, da bi se jima pridružila. Jack je stegnil roko proti njej.

»Pridi še ti, ljubezen moja.«

Pustila se mu je potegniti v objem.

Dolgo sta se gledala v oči. Bilje globok trenutek, poln topline in zaupanja. Potem jo je poljubil sprva čisto nežno. Njegove mesnate ustnice so kmalu vdrle med njene rožnate in vroče in poiskale jeziček. Debeli jezik ga je strastno obkrožil in potegnil ven v svojo mastno votlino. Z radostjo je ugotovil, da mu lepo sledi. Dolgo sta se lizala. To je bil njun prvi poljub. Občutek ni bil neprijeten, prav nasprotno, želela si je, da bi še trajal. Kmalu ji je z ust prek lica zdrsnil za uho, potem na vrat in se ji željno prisesal. Zastokala je. Zagomazelo ji je po vratnih mišicah, trebuhu in stegnih. Potem se je spustil na njene čudovito vzbrstele dojke. En brst je bil dovolj majhen, daje lahko cel izginil vjackovih ustih. Med obdelovanjem ene dojke je Ani ponudil drugo. Takoj se je prisesala in tako sta ji dražila obe bradavički hkrati. Božala sta ji trebuh in že tudi vrh grička. Barbiko je popolnoma preplavila omama, postajala je vsa mehka. Jack je to takoj začutil.

»Tako lepo si mehka, Barbi. Ne boj se več, prepusti se nama!«

Barbi je zaprla oči.

»Tako je prav, kar zaplavaj, midva pa te bova varno peljala naprej ...«

Nežno jo je izpustil iz objema na posteljo. Ani je pokleknila nad njo in jo spet zalizala. Kako seje mala rada poljubljala! Postajalo je vroče. Jack je slekel plašč, imel je že trdega.

»Pridita zdaj in se mu poklonita!« jima ga je nastavil.

Barbi je odprla oči in se prestrašeno zazrla v ogromen črn ud. V stiski je pogledala Ani, toda ta seje že obrnila k njemu, sklenila roki in se poklonila. Poljubila ga je na konico in obliznila glavo. Potem je potegnila za sabo še Barbiko.

»Nič strahu več, punca!«, je ukazal. »Poglej, s kakšnim lepim udom me je obdaril bog. Dal mi ga je zato, da te bom lahko z njim naučil prave ljubezni, ki jo boš lahko potem podarila očku. Pokloni se mu, kot boš naredila vsakič, preden boš deležna ljubezni.«

Ani ji je pomagala, daje pokleknila pred njim. Ni se več upirala, ko je zaslišala besedo očka. Vendar jo je bilo še vedno strah.

»Odženi vse misli, punca! Zdaj boš prvič izgovorila svojo najsvetejšo molitev. Skloni glavo, zapri oči in ponavljaj za menoj!«

Kljub odporu je sklonila glavo, droga v njej je bila močnejša.

»Ne misli na nič, Barbi. Zdaj je pomemben le ta trenutek. Zdaj sta pomembna le ti in On!« Silovito jo je zagrabil za tilnik in si jo

približal. Od bolečine je zaprla oči, sklenila roki, kot je to videla storiti Ani, in prestrašeno čakala.

»Ponovi zdaj za menoj: Zbrana sem, odprta sem in sprejemam tvojo ljubezen!«

Počasi je ponovila. Besede so čudežno učinkovale. Povsod ji je postalo toplo in strah se je začel razblinjati.

»Ponovi še enkrat!«

Spet je zmolila. Toplota je naraščala in začela je mirneje dihati. Izpustil jo je in sama od sebe je ponovila še enkrat. Odprla je oči, pred njo je utripal pokončen, črn, mesen kij, plaho ga je spustila med sklenjeni roki, ga poljubila na vršiček in mu obliznila glavo.

Jack je bil ponosen.

»Kako lepo si to naredila! Prvič si poljubila moški penis in s tem si sama odprla pot, po kateri boš lahko blagoslovljena med ženami tega planeta. Pridi zdaj, otrok moj, da te poljubim!”

Tokrat ga je rada ubogala. Močno jo je prižel nase in jo začel poljubljati. Čutila je trdoto na svojem trebuhu, ki jo je dobesedno odrivala stran. Upirala se ji je tako, da gaje tudi sama objela okrog pasu. Počutila seje tako varno.

»Ah, čutim te, psička, kako si vroča, celo telo ti gori, čisto si zbrana ... Uleži se zdaj na posteljo, da bomo lahko začeli.«

Ani je medtem že izvlekla štiri gumirane objemke iz postelje in jo povabila, da se uleže med njih. Spojila ji je roki, Jack pa ji je raz-tegnil nogi in ji pripojil še stegna. Gumirana snov je imela to čudovito lastnost, da seje lahko sama s sabo spajala ali razdvajala. Iz nje se je dalo s pomočjo daljinsko vodenih komand napraviti najrazličnejše oblike: od širokih do ozkih izboklin, vdolbin pa vse do stebrov, sponk, pasov, zank in čisto tankih vrvic s kaveljčki ali priponkami za različne obdelave.

Jack je dal Ani znak, da jo je zajahala čez pas in zalizala, sam pa se je končno ulegel k njenemu mednožju.

»Zdaj ti ni treba nič več misliti, deklica moja, samo sprosti se. Midva z Ani pa se bova poigrala s tabo.«

Pobožal je njeno mlado sramje. Vzdrhtela je. Dolgo jo je nežno in cmokajoče poljubljal po golem hribčku. Spuščal se je vedno niže čez drobni klitorišček proti tankim ustnicam, ki so bile nežne kot metuljeva krila. Lizal jo je med gubama in jo izdatno močil. Potem je začel z rokami. Z obema palcema je nežno razprl vhod. Na svetli stenici je zadovoljno opazil prve kapljice naslade. Polizal jih je, imele so čudovito zdrav okus. Začel jo je lizati po celi vulvici in stegenske mišice so lepo vztrepetavale. Vsake toliko je med zobe ujel sramne ustnice in jih grižljaje raztegoval. Bile so še čvrste. S prsti ji je privzdignil kožni vršiček in pokazal se je mali rožnati klitoris. Ko ga je zamrcvaril med svoje ustnice, se je mala usločila in začela trzati. Skozi nos je sunkovito lovila sapo, usta ji je zapirala Ani s poljubom. Jack je vzel analgetično mazilo, iztisnil nekaj goste masti na srednji prst in z njim počasi prodrl v votlino. Barbi je izmikala boke, kolikor je mogla, skelelo jo je. Izpljunil je klitoris in jo zagrabil za pas.

»Umiri se, mladica, bodi zbrana!«

Prst v pizdi je miroval in čakal ...

Ani ji je prigovaijala, naj pri sebi ponavlja molitev ... Nekoliko se je umirila, tudi mast je že delovala in skelenje je ponehalo. Spet je napela stegna, ko seje njegov prst znova premaknil. Enakomerno ji ga je dajal. Končno je začela vračati poljube Ani. Pasalo ji je. To je dobro čutil, saj seje počasi, a vztrajno vlažila. Po nekajminutnem drkanju ji je odpel stegna. Ani, kije še vedno klečala nad njo, jo je zgrabila pod koleni in jo spet zalizala. S tem ko seje nagnila naprej, je za sabo potegnila tudi njene noge in ji tako močno razkrečila in privzdignila medenico.

Jack si ga je medtem izdatno namazal z vazelino, vstopil v že rahlo pordečen vhod in ga počasi zarinil. Glasno je zakričala, hudo jo je bolelo. Ani jo je s poljubi dušila, Jack pa je mukoma prodiral. Bila je tako ozka, da je komaj zadrževal izliv. Močno jo je zgrabil za boke, da bi jo umiril, bilje čas, dajo cel nasadi. Suvati je moral počasi in na kratko, a kljub temu je kmalu zakrvavela.

Medtem se je zunaj zbrala že cela druščina iz sosednjih sob. S strokovnim očesom so opazovali devičenje, saj so ga sami opravili

že prejšnji večer. Zadovoljno so komentirali dogajanje, najglasnejši pa je bil Heron. Vsi so vedeli, da sta z Jackom rivala in da si bo, na svoj način privoščil Barbiko takoj, ko bo vstopila v zeleni val.

Glasno je zamljackal z jezikom, ko je pritekla kri, ki je zdaj že mezela proti ritki.

Jack je vedel, da mali pojemajo moči. Nič več ni čutila in začela je izgubljati zavest. Izvlekel gaje in ukazal Ani, da se umakne. Barbi je globoko zadihala in odprla oči. Nekaj trenutkov se ni ničesar zavedala, razen bolečin v spodnjem delu trebuha. Zrla je v svojo podobo na stropu, dokler je ni zakril Jackov obraz. Odpel ji je roke, jo nežno pobožal po obrazu in jo poljubil na mokro čelo. Planila je v jok.

»Je hudo, punčka moja? Šššš ... ššššš ... vem, vem ... Zdaj bova malo počivala,« jo je tolažil. »Na začetku je vedno hudo, ker še ne veš, ljubezen moja, da večja ko je bolečina, slajši bo potem užitek. To te bo tvoj Jack kmalu naučil, obljubim ti ... ššš, ne jokaj se več. Verjemi mi in zaupaj v svojo vero, Barbi! Pusti, da te vodim, le tako boš spoznala Njega, naj svetejšega.«

Pokimal je Ani, ki je medtem že pripravila novo brizgo. Potem je nadaljeval z ljubkovanjem in tolaženjem. Kmalu je prenehala tudi hlipati. Dolgo sta se samo objemala.

»Povej mi, Barbi, kako si se počutila, ko sem prodrl vate.« Rahlo se je zdrznila. »Ne boj se tega, psičkica moja, povej mi s tistimi besedami, ki ti prve pridejo na misel. Bodi odkrita z mano, zaupaj mi. S tabo sem zato, ker te ljubim in ti hočem pomagati. Le skupaj lahko premagava vse hude reči. A najprej moraš spregovoriti o njih. Torej, povej mi otrok moj, kako ti je bilo!«

O teh stvareh ni še nikoli spregovorila. To je bilo rezervirano le za očka, strica in brate. A Jacku je iz trenutka v trenutek bolj zaupala in sramežljivo, čisto potiho, pa vendarle, je izrekla.

»Bolelo me je, Jack.«

»Kje te je bolelo?«

»Tukaj ...« se je bežno dotaknila spodnjega dela trebuha.

»Kje, pokaži mi še enkrat, nisem dobro videl, Barbi!«

»Tukaj, Jack.« Zdaj ji je roka obstala na hribčku.

»To je venerin griček, Barbi. Teje najbolj bolel griček?«

»Ne, tukaj notri, niže ...« je malce spustila dlan med noge.

»Kje niže, dotakni se tistega mesta, daj!«

Počasi je malo raztegnila stegna in se s prstom dotaknila ustnic.

»To so tvoje male sramne ustnice. Ne, ne, ne umikaj roke! Vem, da te je sram dotikati se jih in to je tudi prav. Ampak jaz ti do dovolim. Daj, pobožaj jih in imenuj!«

Plašno je začela premikati prste. Ni je nič skelelo. Gledala se je v stropnem ogledalu kako se ljubkuje in bila sije všeč. Počasi je izrekla: «Sramne ustnice ...«

»Tako je prav, pokaži mi zdaj, kje te je še bolelo!«

Prstek sije previdno potunkala v sram in ljubko dahnila: »Tukaj, Jack.«

»Dovoliš, da pogledam čisto od blizu?« Čakal je ...

Privolila je. Med nogami je začutila njegovo sapo. »Da, Barbi, to je tvoja vagina.«

»Vagina ...« je ponovila. Gledala seje v ogledalu. Na črni postelji je njena belina še bolj bila v oči in poleg ogromnega črnčevega telesa je izgledala kot tanka bela jeguljica. Podoba jo je navdajala z mirom in vdanostjo. Čutila je, da je vse to dobro in prav. Zdelo se ji je, da je bela deklica v ogledalu nekdo drug, sama pa da leži na široki postelji, od koder jo z ugodjem opazuje kot na velikem filmskem platnu. Čisto nagonsko je nadaljevala z igro. S prosto roko je pobožala Jacka po gladki glavi. Dvignil je pogled in jo videl, kako zre v strop. Takoj je vedel, da je dosegla prvo raven.

»Barbi, vodi zdaj mojo roko tja, kjer te je najbolj bolelo!«

Podal ji je roko in položila si jo je na hribček. Čakal je m le rahlo pritiskal nad klitoris. Potem je nagonsko poiskala njegov sredinec m si ga nežno vstavila med ustnice. Spet jo je čakal.

»Tukaj te je najbolj bolelo?« Z debelo blazinico jo je nežno gladil.

»Ne,« je zašepetala, »ne tukaj, globlje.«

»Kje, srčece, pokaži Jacku, kje!«, ji je mirno prigovarjal. Prst mu je začela potiskati vase. Pustil se ji je voditi, dokler ni bil cel v njej.

Ni je več bolelo kot prej. Nasprotno, ugajala ji je ta zapolnitev, ta vrhunski občutek celote. Počasi je izvlekel prst in ga spet zabodel, pa spet in spet. Držal je enakomeren ritem. Čakal jo je, vedel je, da mora zdaj zdaj preskočiti na drugo raven.

In potem se je zgodilo. Naenkrat ji je zagomazelo po vsem telesu. Skrčila je trebušno mišico, napela stegna in razmaknila nogi. Občutki so se hitro vzpenjali, ni vedela kam, samo hotela je. Dobro je močila, njegova dlan je bila že cela spolzka.

»Ti paše to?«

Prikimala je že nekoliko zadihana.

»Ti paše ko te drkam? Reci naglas! Reci!!«

»Paše mi ... ko me ... drkaš ...«

»Tako je, psica, tako se govori, bi rada še, hočeš, da greva še naprej ... hočeš?«

»Da, hočem ... Jack..« Bila je dobro vzburjena. Jacku je kurac kar plal od napetosti. Prekinil je peting. Pokleknil je med njene noge, jo prijel za rit in si jo vzdignil na stegna. Najprej je vstopil samo z glavičem. Nič ni zastokala, samo zaprla je oči. V sebi je zaslišala molitev, sprva oddaljeno, potem vse glasnejšo. Goreče je v mislih ponavljala. Jack je začutil, da se ji stene mehčajo in močijo.

»Tako, ja, moli, Barbi, to je prava pot.«

Zasajal ga je vedno globlje. Zadrževala je dih in še bolj raztegnila. Zadnjih pet centimetrov ji je potisnil s celim telesom, tako, da se je ulegel nanjo. Ječala je, kljub drogi jo je hudo bolelo.

»Odpri se, ljubica, moraš se mi odpreti ... Moli in bog ti bo pomagal ... Poljubi me!«

Globoko jo je zalizal. Čutil je, kako kratka je še njena nožnica. Kruto je pritiskal na ustje mlado razvite maternice, medtem ko je bil z vso težo mirno zaboden vanjo. Med poljubljanjem ji je prigovarjal, naj moli naglas. Polna sline in njegovega jezika je ihtela čarobne besede znova in znova. Delovalo je. Kaverna se je osupljivo razširila. Zdaj je bila resnično odprta in hrepenela je po zapolnitvi. Ud ji je še vedno povzročal bolečine, a hotela ga je v sebi.

Njeno voljno tkivo ga je navdušilo in kri mu je zaplala.

»Tako, da, širiš se, ljubezen moja, tvoje srce je vse večje, spusti noter boga, odpri mi svoj brst, pojdiva skupaj po božji poti!«

Začelje porivati, počasi, krotko, potem pa vse globlje in divje, dokler ni dosegel univerzalnega ritma. Odgovarjala je z boki, dobro je fukala.

Vrhovni ju je z Žanom opazoval na velikem ekranu v Glavni dvorani. Vedno je najraje opazoval devičenje, ta prvi spolni odnos, ko je mladica morala doseči prvi pravi orgazem. Barbiki je dobro kazalo. Fukala je najbolje od vseh gojenk. S pomočjo skenerja, im-plantiranega v steni kaverne, je lahko opazoval vitalne funkcije dekleta med penetracijo: njeno mišično delovanje, gibanje medeničnih kosti, sočenje vulve, silovitost orgazma, krčenje sten po njem, čustveno amplitudo, dolžino finalnega fuka, ki ni smela biti krajša od predpisanih 19 minut, in še kup drugih funkcij, pomembnih za proučevanje gojenkinega razvoja.

Vklopila sta si bočno kamero. Jack je s svojim ogromnim telesom skoraj popolnoma prekrival deklico.Njegova koža se je zlivala s črnino postelje, ven so izbijala samo mlečno bela stegfenca, ovita okrog njegove riti in tanke ročice, s katerima ga je prižemala nase. Funkcije so delovale lepo.

»Fuka se, moj bog, kako se fuka! Mala je naravnost odlična, kaj praviš, Žan?« je bil navdušen. Točka na orgazmotronu se je že začela dvigovati.

Glavni ginekolog v Zavodih ni mogel deliti mnenja z Vrhovnim.

»Mogoče res, a predispozicije ima slabe: vulva je ekstremno ozka, anus pa dobesedno minimalen!«

»Naproša za tri dni podaljšanja. V tem času, pravi, jo je sposoben odpreti. Njeno tkivo je videti precej prožno ...«je ugovarjal ob opazovanju funkcije razteznosti.

»Že, že, a tukaj gre za kompleksen pogled, Vrhovni. Njena medenična postavitev je vse prej kot idealna. Je čisto deška, primerna za dolge in ozke penetracije. S fist stopnjo bo imela velike težave, že zdaj lahko trdim. Nikoli ne bo dosegla svete lahkosti, to pa veš, da je pogoj za levitev ...«

»Vem, vem, Žan, a všeč mi je, da ima Jack tako zahtevne sanje ...« se je smehljal Vrhovni. »Čudovita je, to je pravo božje odkritje, poglej jo!«

Barbiki so prihajali prvi valovi naslade in ji že izvabljati krikce.

»Oh, Jack, nič več me ne boli, to je tako dobro, tako lepo ... Je to prav, Jack? Me imaš rad, Jack ... Jack ... Jack ...«

»Lepo nama je, ja ...«

»Oh, Jack, še bi .... Ojoj, kaj pa moj očka, Jack, a bo hud name?«

»Šššš, trapica, nič ne bo hud, vesel bo, ti kar uživaj. Zdaj se zares fukaš! To je zate izbral tvoj očka! Samo zato te je ustvaril.«

Še malo se je hotela nasajati. Jack se je cel usločil nad njo in jo finalno naskočil. Hotel je izkoristiti njeno slo in ji je z obema rokama sunkovito raztegnil ritnici. Čutil je, da se je razparala. V tistem trenutku jo je pičil orgazem, dolg in presunljiv, in spet je kričala za očetom.

Družba na hodniku je ploskala, amplituda orgazma je bila zadovoljiva. Predvajali so si ju z Jackove hrbtne strani. Skoraj polovico ekrana je prekrivala črnčeva rit, pod njo pa mala okrvavljena bela ritka, vsa živa od naslade. Vulva je hvaležno utripala zadnje postor-gazmične spazme.

Jajca so se mu trdo skrčila in bil je tik pred izlivom. Ustavil je nabijanje. Barbi je cvileče jokala.

»Šššš, pomiri se, ljubezen moja. Kar izdihaj, to je božja milost, zdaj si jo spoznala,«jo je poljubljal.

»Oh, Jack ... Oh, Jack ...« je hlipala.

»Vem, vem, bilo je lepo, kajne? Zdaj ti bo še lepše, zdaj sledi blagoslov!«

Zazrl se ji je globoko v oči in za nekaj trenutkov sta oba obmi-rovala. Ani se je približala z okroglo, prozorno posodo, ki je imela na robu podolgovat lij, v obliki manjšega penisa. Barbi se je spomnila svojega psa Uda. Lij je bil natančen posnetek njegovega spolovila.

)

Jack je spet oživel v njej.

»Povej mi, Psička, na kaj te spominja ta lij!«

»Na mojega psa, Jack, na Uda.«

»Tako je, moja najdražja,« bilje že zelo pri koncu. »Posebej zate sem dal izdelati to posodo s pasjim kurcem tvoje doge in zdaj bom vanjo izlilil svoje seme ...«

Sunkoma ga je izvlekel, potegnil dvakrat čez glavico in špricnil. Ani je spretno lovila izdatne curke. Prozorna posoda je bila iz posebne snovi, ki je ob stiku s spermo fluorescentno zasvetila. Ko je končal, je bilo po vseh stenah polno močefita in posoda je zažarela v prekrasni zeleni barvi.

»Poglej, ljubica, kako žari božja tekočina. To je darilo zate, ki si doživela svoj prvi pravi orgazem. Zakon veleva, da mora moško seme končati svojo božjo pot v telesu ženske. Le tako postane akt popoln in blagoslovljen. Greh je, če izgubiš eno samo kapljico. Zato pridi in poliži te zadnje kapljice, ki se svetijo na mojem vršičku!«

Ani je prijela njegovo še vedno polno erekcijo, mu ga otresla v posodo in podala Barbiki. Ubogala je in ga začela počasi oblizovati. Grenko sladkasti okus ni bil več tako odvraten kot prvič, pri inici-jaciji, ko so ji komaj preprečili, da ni izbruhala.

»Pridna si, ja, lepo si me pospravila. Zdaj, punčka moja, pa te bom naučil piti spermo in spoznala boš, kaj je božja ljubezen.«

Vzel jo je v naročje. Droga, ki so jo vbrizgavali dekletom, je imela dvojno funkcijo: sprostila je telo do voljnosti, po orgazmu pa je v telesu sprožila kemične reakcije, ki so težile k sintezi snovi. Manjkajoča snov za spojitev je bila v moškem spermiju. Ta sinteza je bila najhitrejša ob oralnem sprejemu semena, najpočasnejša pa ob vaginalnem. V čustvenem predelu možgan je povzročila eruptivne reakcije resnične blaženosti. Drogiranje je bilo treba izvajati le kratek čas, saj ko seje žensko telo soočilo s tako blaženostjo, kmalu ni več potrebovalo umetne vzpodbude. Odvisnost od orgazma in spermijev je postala naravna. Robotinje in Pestunje, ki so običajno zadovoljevale moške, žal niso imele te sposobnosti. Robotinje niso

imele razvitih centrov za odvisnost, Pestunjam pa je bilo prepovedano vbrzgavati drogo, odvisnost jim je bila vcepljena samo z molitvijo. Zato so bile psice tako strastno oboževane. Prave fuka-čice, brezmejno potrebne!

»Pridi, Ani, da blagosloviva najino punčko.«

Posoda je zdaj žarela samo še na dnu, kamor seje zaradi toplote, ki jo je oddajal žar, stekla vsa sperma. Glavo ji je nagnil nekoliko nazaj m jo nežno naslonil na svojo ramo.

»Odpri usteča na široko, Barbi, tako, ja, in počasi pogoltni ves lij. Ne skrbi, je iz prijetne snovi, ki se bo lepo prilegla tvojemu grlu. Požiraj počasi, da boš lahko premagala bljuvalni refleks. Takoj ko ti bova začela spuščati spermo, bo pesjaček zažarel, z njim pa tudi tvoje grlo in cel obrazek. Luč bo ugasnila šele, ko bo odtekla zadnja kapljica. Pa začnimo, Ani!«

Glavo ji je trdno prijel med dlani, Ani pa ji je vstopila v usta. Prvih nekaj centimetrov je požrla gladko, potem pa jo je ruknilo bljuvanj e. Želela je izpljuniti cev, vendar ji Ani ni pustila.

»Stop, ustavi se, Barbi! Ne bom ga izvlekla, umiri se, dihaj na usta, saj imaš prostor!«

Jack ji je šepetal na uho in jo gladil po grlu.

»Saj bo šlo, ljubica, samo mirno dihaj, sprosti mišice ... Tako ... kar dihaj, dihaj!«

Krč v grlu je počasi popuščal. Ker je bil pesjaček ozek, je imela dovolj prostora za zajemanje sape. Še malo ji je nagnil glavo in poskusili so znova. Stežka je premagovala refleks in čisto seje oznojila. Brisal ji je pot s čela in ji pomagal.

»Še malo, pa bo ... tako ... še malo požri in imela boš celega!«

Spet je pogoltnila in grlo se je naposled vdalo. Zdaj je tudi Ani potisnila in lij je zdrknil do konca. Počakala sta, da je začela lepo dihati potem pa sta nagnila posodo. Sperma je začela odtekati v notranjost, najprej so zažarela lica in nato grlo, vse do grodnice.

»Tako, to bo nekaj časa trajalo. Sprosti se in uživaj v božji milosti, Barbi, zdaj prejemaš obhajilo, poglej se v ogledalo, kako si lepa.«

Ker je imela glavo obrnjeno navzgor, se je zlahka zagledala v stropnem ogledalu. Ves obraz ji je zeleno žarel, v očeh pa se ji je zrcalila milost. Solze so privrele iz globine srca, počutila se je blaženo kot še nikoli prej, kot da bi se cela spreminjala v ljubezen.

' Sij je počasi ugasnil, seme je odteklo in Ani je previdno izvlekla lij. Ko je zajela sapo, je glasno zahlipala in Jack jo je še bolj stisnil k sebi. Gledala ga je globoko v oči.

»Ljubim te, Jack!«

Potem sta se dolgo poljubljala. Njegov debeli jezik ji je čudovito mazilil ustne čutnice. Zdelo se ji je, da ju odnaša nekam daleč, daleč, kot da sta brez teže. Po vsem telesu je čutila olajšanje, srečo. Ljubila seje neizmerno in ljubila je njega z vsem svojim bitjem.

Postala sta eno in potem ji je rekel: »Tudi jaz te ljubim. Zdaj, ko si spila moje seme, sva postala eno. S to sveto tekočino je vate prišla božja ljubezan, namenjena samo tebi! Ti si izbrana za to darilo, deklica moja! Stopila si na pot, ki bo dolga in naporna, vendar čudovita in edina. Z ljubeznijo, ki bo vstopala v tvoje telo po poti božjega semena, boš vedno lepša in vedno bolj boš lahko ljubila. Užitek, ki ga boš darovala sebi in vsem nam, ki smo ti poslani na pot, bo postajal vse globlji in daljši, dokler sama ne boš postala ta užitek in ta ljubezen. Jaz sem ti poslan zato, da te naučim uživati. Pridno se uči, če me zares ljubiš, kajti ko boš znala doseči sveto lahkost blaženosti, se boš lahko vrnila v svojo drago družino in jim razsvetlila življenja z ljubeznijo. Hvaležna boš svojemu očetu, ki te je izbral za to pot. Svoje življenje boš lahko uživala v sreči in darovanju, kajti zapomni si: Več ko se boš darovala, bogatejša boš in večja bo tvoja ljubezen. Zdaj pa je že čas, da poskrbimo za tvoje telo.«

Še vedno mu je sedela v objemu in se sploh ni zavedala Ani, ko ji je medtem raztegnila nogi in s toplim bombažem brisala okrvavljeno mednožje, samo zamaknjeno je spregovorila: »Saj bom pridna, Jack. Rada bi, da me naučiš ljubezni ...«

Devičenjeje bilo izpeljano popolno. Občutek zmage gaje omamil in lahko se je samo še smehljal. V tistem sta v sobo vstopila dva

operativca z nosili. Naložila sta prestrašeno Barbiko, ki je kriknila za Jackom. Poslal ji je poljub in ji obljubil, da se jutri spet vidita.

Potem je po interfonu z zadovoljstvom obvestil Herona, da si zdaj lahko še enkrat vzame Ani.

Mati

Prvi šolski dan je bil zares razburljiv. Na hologramu številka ena so bila zbrana že vsa dekleta. Oblečena so bila samo v male hlačke iz bele gazice in bila so bosa. Stadion je bil obsijan s soncem, pihljala je mila sapica in dišalo je po morju. Na gosti nežni travi so bila postavljena telovadna orodja, med njimi so se sprehajale pestunje, se veselo pozdravljale, objemale in poljubljale. Obute so bile v telovadne copate, nekatere so imele na sebi tudi tanke drese, druge pa so bile popolnoma gole. Barbi je bila veselo razpoložena, narava in zrak sta jo poživljala. Želela si je steči prek trate, a ukazano jim je bilo, da v skupini počakajo na tekaški progi. Radovedno je opazovala vrstnice. Deklice so bile čudovite in zbrane iz vseh ras. Najbolj všeč ji je bila visoka, vitka belka z močno razvitimi prsmi. Njeni gibi so bili počasni in graciozni, pogled pa topel in miren v bleščeči modrini. V Barbiki so se takoj začela prebujati čustva. Od sinoči je bila še vedno tako polna ljubezni in želja po darovanju ji je že sijala iz oči. Jack jo je z užitkom skeniral. Kako neverjetno hitro se je njen duh plemenitil. Spoznal je, da mu je nekje globoko v njej uspelo pritisniti pravo tipko. Bila je tako sproščena, ni skrivala čustev, nič strahu ni bilo zaznati. Nevede je našla svoj talent: dajati ljubezen! Zdaj jo bo moral samo spretno voditi, da ga

bo razvila do popolnosti. Dobro se bo fukala.o tem je bil sveto prepričan.

Ena od pestunj jim je ukazala, da se predstavijo druga drugi z imenom in poljubom. Deklice so se rade stisnile druga k drugi. Tudi Barbi je začutila belkino naklonjenost in njun poljub je bil najdaljši. To je bila Kassie, Heronova varovanka. Šele ko sta se objemali, je opazila da je njeno lepo telo kazila množica modric, ki jih je je imela posute po obrazu, dojkah in telesu. Hotela jo je pobožati po dojki, tedaj pa je njen pogled pritegnila ženska, ki je stopala proti njim. Vranji lasje so seji spuščali do pasu, telo pa ji je ovijala prozorna bela tančica, skozi katero je Barbi začudena opazila velik črn trikotnik med nogami. Prvič je gledala v žensko poraščenost.

»Pridite sem, otroci moji, pridite k svoji materi!« jih je pozdravila s prešernim nasmehom. Potem so jih pestunje razvrstile okrog nje in jim ukazale, da se spustijo na kolena. Nastala je spoštljiva tišina.

»Jaz sem mati Marija, vaša učiteljica ljubezni. Predno začnemo s poukom, si želim, da se spoznamo in dotaknemo druga druge. Ko vas bom poklicala, zmolite svojo triado in pridite v moj objem. Ula ...«

Drobna, nežna deklica je brž zmolila in negotovo stopila proti Materi. Ta jo je nežno potegnila v svoj objem:

»Ah, kako si še plaha, golobička moja! Ne boj se, saj si bova dali samo ljubezen. Daj, poglej me!« ji je ljubeče privzdignila brado. »Kako čudovito polna usta imaš. Poljubi me!«

Dolgo jo je lizala, ji prebožala celo telo, na koncu pa se ji je z roko spustila še za hlačke in ji temeljito premesila spol. Potem sije ovohala in obliznila prste.

»Kakšen zdrav okus in dražljiv vonj imaš! To je Ulin vonj. Zapomnila si ga bom! Vaša vonj in okus, deklice moje, sta prvi pomembni stvari v ljubezni. Če data slutiti željo in odprtost za ljubezen, lahko z njima že ob prvem dotiku očarate ljubimca, ga sprostite in spodbudite, da krene po božji poti. Dekle, ki si resnično želi ljubezni, se izda že s svojim vonjem in okusom. Ne pozabite tega, ljubice moje! Skrbite za čistočo telesa in zdravo izločanje sokov. Pustite ženski naravi, ki se prebuja v vas, da opravlja svoje delo! Narava je nezmotljiva! Ajša!«

Roki si je umila v vijolični vodi, ki ji jo je podržala pestunja, in strastno objela naslednje dekle.

Po končanem spoznavanju je bil na vrsti kondicijski tek. Dekleta so morala preteči deset krogov v počasnem teku, potem pa so jih pestunje odvedle na sredo stadiona, kjer je bilo razvrščenih 12 visokih, usnjenih, na pogled zelo udobnih, ginekoloških stolov okrog velikega prestola. Mati se je udobno namestila vanj, vstavila nogi v razkrečnici in razpela tančico. Vanje je zazevalo ogromno črno poraščeno mednožje.

»Tako, ljubezni moje. Oglejte si zdaj zrel ženski spol. Potopite se v moje naročje, razmršite krzno, nadihajte se mojega vonja in nau-žijte se mojega okusa! Moje ljubezni je dovolj za vse vas. Naj začne igro Kassie, moja bela lepotica!«

Kunilinkcija je bil torej prvi predmet pouka ljubezni. Pestunja ji je kazala prave poteze. Kassie je razkrila dlake in poiskala dve temno vijolični, kot plavuti veliki ustnici, jih razprla in zalizala v temnordeče meso. Presenetila sta jo oster vonj in rezek okus, s slastjo ju je užila, potem pa jo je fukala z jezikom, kolikor je mogla globoko. S to vajo so dekleta večala razteznost in moč jezične mišice. Čez nekaj časa je izbezala še debelušni klitoris in ga momljala med ustnicami. A ne za dolgo, z jezikom je že morala loviti prvo mezgo. Obdelavo je nadaljevala s prsti. Porivi so morali biti počasni, dolgi in enakomerni. Pestunja je vstopila skupaj z njenim sredincem in ji pokazala najžlahtnejšo točko v vulvi. To je potem drkala z močnim pritiskanjem navzgor. Mati ji je enakomerno stiskala prst in ga vlekla vase, kmalu je prvič bipnila. Ko je Kassie končala in polizala vso sluz s prstov, je prišla na njeno mesto nova deklica. Marija je pri šesti gojenki že glasno bipala in z ugodjem gostolela: »Kako lepo me kljunčkate, ptičke moje. Vrhunec, deklice, je najlepše darilo, ki nam ga podarja bog. Vrhunec je smisel ljubezni. Moje telo se že pripravlja nanj. Stene moje vulve ga že vabijo ven iz vaših prstkov. Dajte, podarite mi ga! Osrečite vašo mati, darujte ji svojo ljubezen.!«

Barbi je prišla na vrsto zadnja. Njej je pripadla čast, da izvrši akt do konca. Od matere je kar kapljalo. Pohotno je vlekla vase njen prst, spodaj pa je Barbi spretno srebala sokove.

»Zdaj bom špricnila, Barbika. Nastavi svoja usteča in sprejmi obhajilo!«

Bipi so se zlili v visokofrekvenčni ton, nožnica pa je z glasnim čmokanjem spustila mezgo.

»Oh, kako lepo si mi napravila, ti golobička moja ... Nikar tako žalostno ne glejte, hčerke moje. Zadnja je res dobila največ, a mati ima za vas še dovolj. Mezga ima šele po orgazmu najsvetejši okus. Le pridite po svoj blagoslov!«

Barbi seje zahvalila in napravila mesto sošolkam. Pestunja je pokleknila med materine noge in jim v usta dajala obhajilo, ki ga je z drobno žličko zajemala iz žive posode.

»Na mojem zapestju ste lahko slišale, kako seje oglašal orgazem. Tudi same imate takšne orgazmotrončke na rokah, ki pa so bili do tega trenutka izklopljeni, da ne bi motili intimnosti devičenja. V tem trenutku vam jih bo vrhovna milost vključila. Bodite hvaležne za to dobroto, kajti božansko zorenje duha v vas postaja z današnjim dnem slišno za vsa ušesa.«

Pokleknile so in na levih zapestjih začutile nežen tlesk. Ponižno so se zahvalile.

Na vrsto je prišla vadba. Šest deklet je sleklo hlačke in se nastavilo v stole. Njihov spolni vonj seje toplo razširil v eter. Mati jih je spodbujala, da v mislih odpro naročja in sprejmejo ljubezen svojih partneric. »Odprite svoja gola osramja, mladice! Vaš spol je nepo-raščen, gladek in svoboden. Odprt za vzgojo. Prepustite se svojim partnerkam, verjemite vanje! Dobro vam bodo služile.«

Ko so le te začele s kunilinkcijo, se je vseh šest dobro odzvalo, zaslišalo seje tudi nekaj redkih tihih bipov. Barbi je željno nastavila Kassie. Ko so prišli na vrsto prsti, je bila že zelo vzdražena.

Mati je s svojimi rokami preverjala stiskanje vaginalnih sten. Ta vaja je bila za novinke najtežja. Orgazem bi samodejno sprožil tako krčenje, vendar je bilo to za sveti akt premalo. Izuriti so se morale do te mere, da so lahko z lastno voljo stiskale in vlekle vase prodirajoči ud, pa naj je bil še tako majčken.

Marija je z mezincem vstopila v Barbikino režo in togo pritisnila na točko. Deklica je kar zastokala od ugodja. Zelo se je zbrala in uspelo ji je nekajkrat posesati mezinček.

»Krasno, golobičkica! Lepo sesaš, no, daj še ... še enkrat ... odlično!«

Bipi so se začeli nevarno gostiti.

»Pazi, da ne boš šla čez mejo! Vrhunec lahko doživite samo z blagoslovom svojega mentorja. Ustavi se, da ne bo prepozno. Kazen za tak greh je težka. Zdaj se lahko začneš učiti zadrževanja. Kassie, nadaljuj!«

Barbi se je zgrozila. Ni vedela, da ne bo smela doživeti orgazma. Poleg močnega vzburjenja, ki je stresalo njeno telo, je čutila, da ljubi Kassie. Muke so bile nevzdržne. Tudi nekaterim drugim dekletom so se že gostili bipi.

»Zadržujte vrhunece, packice. Vlecite vase, stiskajte, ostanite na robu ... še zmorete ... ni vam dovoljeno vzeti najvišjega darila, ni blagoslovljeno ... zadržujte!«

Vse so se že oglašale. Barbi je molila, da bi Mati prekinila mučenje. Ona pa je še nadaljevala, vse dokler niso skladno zabipale na predzadnji frekvenci.

»Tako, ste že krasno uglašene, poslušajte, kako lepo pojete na tej zadnji stopnici pred vstopom v raj. Drkalke naj se umaknejo. Pokažite mi, kako mogočna je vaša ljubezen. Ostanite ponižne, v svojem duhu se zahvalite univerzumu, ki vam poklanja dar - užitek zadrževanja. Poglejte, kako lepo se oglašajo vaša telesa, čeprav vam je prepovedano vstopiti v raj. Zdaj boste začele počasi popuščati in na koncu tiho ugasnile.«

Vendar ni šlo. Vaja je bila težka in je zahtevala močno koncentracijo duha. Dekleta, ki so bila šibka v svoji ponižnosti, so popadala čez. Prva je kriknila mulatka Paulina, nato pa še Ajša. Barbi ni slišala mučnih vrhuncev svojih sošolk. V srcu se je zahvaljevala za darilo ponižnosti. Bilo je nenavadno in lepo. Kot bi se združevala sama s seboj. Telo se je odpiralo. Ljubila se je, bila je ponižnost sama in ta občutek jo je popolnoma zadovoljil.

Šele topotanje škornjev jo je zdramilo. Operativca sta odvlekla grešnici skozi dimenzijska vrata.

Mati ni dovolila, da bi to zmotilo pouk, zato je takoj ukazala zamenjavo partneric.

S kakšno slastjo se je zdaj potopila v Kassie. Tako milega okusa in vonja je bila, tako domačega in toplega, kot bi lizala smo sebe. V Barbiki sta rastli strast in ljubezen in se prek jezika in prstov čudežno prelivali v sošolkin spol.

Bila je edina od drkalk, kije s svojo partnerico skladno zabipala na predzadnji frekvenci.

Mati je bila zelo zadovoljna. V drugem poskusu je uspelo vsem dekletom. Potem jih je povabila k okrepčilu.

Sredi polja so polegle po preprogah m si postregle s čudovitimi dobrotami: dateljni, medom, sadjem in mlekom.

Jutranji odmerek je začel popuščati, in ker telesa niso prišla v stik s spermo, se je deklet začelo polaščati malodušje.

Glavna pestunja je na pladnju prinesla deset kozarčkov sintetičnega semena. Ko so ga zaužile, so se počutile malo bolje.

»Deklice drage, ste kaj bolje razpoložene?« je vprašala Mati.

Nemo so kimale.

»V kozarčku je bilo sintetično moško seme, ki so ga vaša telesa nujno potrebovala. Poglejte, samo dva pičla dneva gostujete v Zavodih, pa že občutite potrebo po tej sveti sluzi. Bolj ko se boste razvijale, večja bo ta potreba. Telo resnične psice ne more ostati brez semena več kot dvanajst ur. Kmalu se bodo tudi vaša telesa privadila temu urniku. Idealno stanje vaše zavesti bo samo takrat, ko bodo vaša telesa napolnjena s svežim semenom, ki ga bodo lahko mirno vsrkavala vase. Vsako drugo stanje bomo imenovali hrepenenje. Za premagovanje takšnih obdobij vam bo najbolje služila vera. Od zdaj sta poglavitna zakona, ki ju morate spoštovati naslednja: vse, kar je ponujeno, morate vzeti in vse, kar bodo hoteli od vas,

morate dati. Verjemite v pravičnost univerzuma. Bolj ko boste dajale, več boste dobivale. Ljubite sebe in vsa živa bitja okoli sebe. Na ta svet ste bile poslane zaradi ljubezni. Sploh se ne zavedate, koliko je premorete. Vaši učitelji smo tu zato, dajo odkrijete in začnete širiti v univerzum. Dokler bo potrebno, vam bodo pestunje vbrizgavale eliksir, ki vas bo sproščal, da boste lažje dajale ljubezen. Ko pa se vam bosta duh in telo resnično združila v ljubezni, boste lahko same milostno odpirale telesa v užitek, in ko bo v njih vstopalo sveto seme, boste vsakič zaplavale v resnično blaženost - najvišje darilo. Zato pa, hčerke moje, olepšajte nam ta novi prekrasni svet. Zapojte in zaplešite z mano!«

Vzela je liro in zapela. Ostanek pouka je minil v učenju plesa in petja. Po zahvalni molitvi ob koncu je povabila razigrane deklice, da se ji med počitkom, edinih dveh prostih urah dneva, ki sta jim bili dovoljeni, pridružijo v Aquaparku, na hologramu 10.

Kazen

Jack ji ni dovolil, da bi tisto popoldne odšla v Aquapark. Pri njej je bil takoj po kosilu. Čeprav ji je bilo na obrazu opaziti razočaranje, je vendarle takoj padla na kolena in mu zmolila pozdrav.

»Kako si srčkana! Skoči mi hitro v naročje, ljubezen moja!«

Bila je lahka kot peresce in zaplesal je z njo po sobi.

»Moja sladka deklica, slišal sem, da si se danes zaljubila v Kassie.«

Zardela je.

»Oh, ne, Jack, nisem. Kassie je samo ... Samo tako rada jo imam ... «

»Šššš, tiho, tiho, vse vem, Barbi! Pa saj to je prav, da poleg mene ljubiš tudi druge, ti si tako polna ljubezni, dajo moraš razdajati! To je božji dar in ti si izmed vseh deklet blagoslovljena z največjim. Najbolje od vseh se daješ ti, Barbi! Kassie je res garačica in ob He-ronu se hitro in dobro razvija, vendar pravega daru predajanja nima. Tega premoreš samo ti, kajti ti si edina, kije ob devičenju doživela tako lep orgazem, celo drugega tisti dan, in to je velika čast. Sedla sta na posteljo in se zaljubljeno gledala. Med dolgim in vročim poljubom sta se zvalila na posteljo in odločna roka je že božala pičko.

a

Ker je prejšnji večer tako lepo pofafala pesjačka, je predlagal, da se najprej posvetita felaciju. Mehkega ji je podal v roke in jo nežno vodil.

»Najprej penis lepo objemi z dlanmi ... Tako, ja, zdaj pa si ga mehko vstavi med ustnice ... No, daj, kaj čakaš ...«

»Ampak Jack, tvoj penis je čisto drugačen danes! Tako čudno zmanjšan in mehak ...«

»Tako je, pravilno opažaš, ljubica. Imaš čudovito nalogo, da ga napraviš takega, kot je bil včeraj. Samo pridno ubogaj moja navodila in zgodil se bo čudež. Prvič boš imela v ustih živ moški ud, ampak verjemi mi, da se tega božanskega okusa ne boš nikoli več naveličala. No, zdaj pa le ... «

Prijel jo je za tilnik in ni se upala več obotavljati. Široko je razprla usta (čeprav v sproščenem stanju, je bil obseg glave še vedno ogromen) in ga vzela vase. Glava je počivala na jeziku, počasi se je debelila in ji že pritiskala ob nebo. Tudi v dlaneh je začutila spremembe. Droga se je lepo raztopila čez njena čutila in želela si je izpolniti vsak Jackov ukaz. Čisto nagonsko seje temu pridružil tudi boleč stisk v zatilju. Ni je dekoncentriral, ampak samo še bolj spodbodel njeno slo. Telo seje že spominjalo užitkov prejšnje noči in je spet hotelo potešitve. Prijel jo je za roko in skupaj sta nekajkrat potegnila po deblu, potem pa je nadaljevala sama. Samodejno je začela raziskovati tudi z jezikom. Spontano mu je snela prepucij in zavlekla jezik pod kožno gubo glaviča. Kar zasikal je od užitka in takoj dobil popolno erekcijo. Odločil seje, da prvega izliva ne bo dolgo zadrževal.

»Poglej, kako lepo mu delaš, Barbi, vzemi si ga malo iz ust in si ga oglej!«

Občudujoče je zrla v bleščeč bakreni kij.

»Kako je velik!«

»Se ti ne zdi lep? Ni to najlepša stvar, kar sije videla v življenju?«

Zamaknjeno je odgovorila: »Čudovit je!«

»Zdaj pa ga vzemi nazaj v usta, toda globlje kot prej, kolikor moreš globoko ... Je to vse? Še bolj se potrudi ... Tako, deklica

moja, zraven pa lepo drkaj, kot sem ti pokazal ... Vidiš kako lepo gre ...«

Sam ji ga je potisnil še malo globlje, da jo je začelo dušiti.

»Drži odprta usta in mirno dihaj, Barbi,« ji je šepetala Ani.

»Liži z jezikom, liži, jezik ne sme nikoli mirovati ... Tako, ja! Kmalu bova odprla božji vrelec, srčece. Bruhal bo naravnost v tvoje grlo, bodi pripravljena, da ne boš izgubila kakšne kapljice. Še malo ti ga bom potisnil.« Z eno roko jo je še vedno grabil za vrat, z drugo pa si ga je prijel čez njene dlani in jo grobo nasadil. »Tako ... zdaj pa goltaj, ljubezen moja, goltaj!«

Zaradi šoka, ko je vanjo vdrla sperma, se ji je zaletelo, zato se mu je kljub sili, s katero jo je vlekel na kurac, iztrgala in pljunila na posteljo. Zadnju curek pa je hušknil mimo njene glave na tla. Ani je zakričala, skočila k izbrizgu na postelji in ga hlastno polizala, potem pa se z grozo zazrla v bel madež na tleh.

Barbi je kašljala in vsa solzna gledala Jacka.

Jacku se je spačil obraz od besa.

»Kaj si naredila, prašiča!« jo je udaril v obraz, da je zletela čez celo posteljo na tla. »Takoj sem! Po kolenih!« je zatulil. Iz preklane ustnice ji je lila kri, plazila se je k njemu in ga jokaje prosila odpuščanja.

»Prosim, Jack, oprosti, zaletelo se mi je, oprosti.«

Ko je prišla do njega jo je z nogo pribil ob tla.

»Utihni izdelek neumni!« ji je pritiskal glavo ob madež na tleh. »Poglej, kaj si naredila, skrunilka sperme! Poliži, prašiča, poliži seme!«

Barbi seje trudila, da bi polizala madež, vendar je na rdečih tleh ostala bela lisa.

»Onečastila si me, Barbi, zaman se trudiš izbrisati sledi svojega greha, bel madež bo ostal tu za vekomaj, zdaj že vsi vedo zanj, sprožil je alarm po celih Zavodih.«

Na hodniku je res zaslišala topotanje čevljev in glasove. Čeprav ji je srce objemala groza, je vendarle teh nekaj kapljic sperme budilo v njej občutke ugodja, ki se jim ni znala upirati, bili so močnejši od strahu.

»Oprosti, mi, Jack, prosim te, bilo je res nehote, nisem mogla več dihati, joj, Jack, tako mi je žal, prosim ...«

»Izdala si me, Barbi, prevarala si mojo ljubezen, zdaj boš grozno kaznovana za svoj greh.«

»Jack, ne, ni res, ljubim te, Jack, oprosti mi, naredila bom vse, samo ne kaznuj me, prosim te!« mu je panično poljubljala noge in z rokami brisala belo liso.

»Ne verjamem ti več. Hudo si me razočarala. Ne bova se več videla.« Jack je zajokal,

Barbikino srce pa je objela groza, zavekala je in ga proseče gledala.

»Mislil sem, da me ljubiš, a ti si mi vzela čast, meni, največjemu ljubimcu Zavodov. Pustila si, da je moje sveto seme padlo na tla in ga oskrunila. To je največja sramota za učitelja in največja grehota za gojenko. Resnične psice bi žrtvovale tudi svoje življenje za moško seme. Tako si me razočarala, in to ravno ti Barbi, moja mala deklica, ki sem tako verjel vate.«

Sesedel se je na posteljo in žalostno strmel vanjo.

»Nisem hotela, res ne!.« je jokala. »Prosim, daj, da popravim svojo sramoto. Vse bom naredila, res!«

Ves skrušen jo je opazoval in kljub žalosti videl, da je iskrena. Po dolgem premisleku je rekel:

»Še vedno te ljubim, Barbi, in da boš spoznala, kako široko je moje srce, ti ponujam še eno možnost. Če se ne boš upirala kazni in jo boš vzela z ljubeznijo, te lahko pripeljejo k meni nazaj, če ne, pa te prepuščam njim.«

Ob teh besedah je sprožil kodo na svoji zapestnici in v sobo sta vdrla dva operativca v okovanih škornjih in gola. Zgrabila sta jo za roke in odvlekla proti izhodu. Barbi je kričala.

»Bodi ubogljiva, dokaži svojo ljubezen,« ji je še rekel in se obrnil stran. Klicala gaje s presunljivimi kriki, vse dokler se vrata dvigala niso zaprla za njimi.

Dolgo so se vozili navzdol in izstopili v slepeče osvetljen bel hodnik. Zavili so v eno od sob, obloženo z belimi ploščicami. Sredi

sobe je stala groba lesena koza, kamor sta jo položila na trebuh in ji privezala noge in roke. Barbi ni več kričala. Od groze je samo še sunkovito dihala, v sebi pa je bila odločena, da bo prestala kazen in dokazala svojo ljubezen. Vedela je, kaj to pomeni, morala bo doživeti orgazem. Moška sta se ji gnusila in vsa je trepetala pred bolečinami, za katere je vedela da bodo sledile, a v sebi je le zbrala toliko moči, da je začela moliti.

Eden od moških je s polic na steni vzel tanko gumjasto šibo in z njo nekajkrat švistnil po zraku.

»Pa poglejmo potrebnica, če bi res tako rada ostala pri nas,« je rekel z nasmeškom in se postavil k njenemu zadku. Potem je začel. Z natančnimi udarci jo je šibal po spolovilu. Bolečine so bile strahotne, pekoče in nevzdržne. Trudila se je, da ne bi kričala na glas zato je stisnila zobe in spuščala nerazumljive pogrkavajoče stoke. Medtem je drugi stopil k njenemu obrazu in se prijel za ogromen masten ud.

»O, ne nič ne boš stiskala zob! Lepo ga boš pofafala, menda si v tem zelo dobra.« In oba sta se glasno zarežala. Hotela je ugovarjati, toda komaj je odprla ranjena usta, je bil mastnak že v njej. Tudi porival jo je že, zato ji je spet začelo zmanjkovati zraka in počasi je izgubljala zavest. Tedaj je prvi birič prekinil bičanje. Pokleknil je k njeni okrvavljeni pički in jo obliznil.

»Zdaj jo lahko pofukaš, Bilur, dovolj je razcvetena.« Ta ji ga je takoj izvlekel iz ust in kar poskočil: «Seveda, bratec, z veseljem!«

S palci je raztegnil razmesarjeni vhod in jo sunkoma nasadil.Bolečina je šla čez prag in tiho seje onesvestila. Zbudila seje spet, ko ji je prvi iz cevi brizgal vodo v obraz in ji potem namočil še celo telo. Mrzla voda jo je zbistrila in spet je začutila pekoče bolečine v nožnici. Bilur je nabijal. Zdaj je prvi stopil k njima in jo začel božati po hrbtu.

»No, Psičkica, pokaži malo veselja, poglej, kako je moj Bilur ljubezniv s tabo.« Gladil jo je po hrbtenici gor in dol in gib vsakič zaključil v ritni gubi kjer ji je s sredincem na kratko napičil zadnjik. Dolgo sta jo tako obdelovala. Telo se je privajalo bolečini in ob tej novi, nenavadni analni stimulaciji je s sramom zaznala prve sledi užitka. Orgazmotron je nekajkrat tiho bipnil.

»Oho, ti pa izgleda, da nočeš ostati pri nas, kaj? Krasno, krasno ... Kar pelji, prašička ... Še, še, še ... Ne upiraj se ... Lepo ti bo prišlo, boš videla ...« Njegov sredinec se je pridružil Biluijevemu ritmu in ji globoko ril po vdanem anusu. Bipi so postajali vedno gostejši. Vedela je, da ji bo kmalu prišlo in bilo jo je sram, da uživa ob tem mučenju, a telo in duh sta hotela svoje. Zdaj se je zavedla, da je to močnejše in višje od nje in predala se je z velikim olajšanjem. Telo se ji je usločilo in hvaležno sprejelo obe okončini, nervozno draženje bolečine ji je podvajalo užitek do norosti. V orgazem je eksplodirala z močnimi krči in fukaču dobesedno izstisnila ejakulacijo. Nožnica je bila zalita, potem pa gaje Bilurju še očistila z jezikom. Ah, sveta sperma in spet ta čudovita blaženost! Bila je srečna. Ko sta jo snela s koze se je njeno izmučeno telo sesedlo na tla.

Spet sta se režala.

»Ho, ho, si pa hitra, prašiča. Kaj tako potrebnega pa ni še nikdar prišlo sem dol! Odrešila si se svojega greha, ker ti je tako lepo prišlo. Samo še znamenje očiščenja ti napraviva in lahko se vrneš nazaj k Jacku. Uleži se na tla, stegni roke za glavo in nastavi trebuh. Ja-ckovo znamenje je rdeča črka X. Jaz ti jo bom napravil, ti pa jo boš obarvala rdeče.«

Prvi birič je pobral gumijasti bič in v razkoraku pokleknil nad njo, Bilur pa jo je zgrabil za roke in ji ukazal, da miruje. Silak je zamahnil in ji vrezal čez trebuh dva močna, natančna udarca. Zakričala je in se hotela zapreti, a sta jo premočno držala. Nekaj časa se je še zvijala, potem pa je izmučena popustila. Čakali so. Iz zarez so kmalu izniknile drobne kapljice krvi.

»Lepo sva napravila, lepo, ne bo treba še enkrat. Zdaj pa samo še glazura!«

Prijel se je za debelega kurca in ga zonaniral po njenem trebuhu. Razumela je, teh iger je bila vajena že iz otroštva. Previdno si je razmazala seme po ranjenem trebuhu in pazila, da ne bi

t

kakšna kaplja spolzela po bokih. Peklo jo je, da je jokala, a telo in um sta se spet ponižno predala. V tem skoraj nagonskem delovanju je čutila veliko in blaženo zadoščenje. Kot bi se vanjo hotela naseliti neka nova Barbi, lahkotna in sproščena deklica, kije hotela uživati, a ji tista stara Barbi še ni pustila povsem prodreti. Jack je srečen opazoval te njene prve korake v odkrivanju užitka bolečine.

Potem jo je prvi birič v naročju odnesel nazaj v dvigalo. Med vožnjo se je privila k njemu in ga slabotno vprašala:

»Kako ti je ime?«

»Omar.«

»Omar in Bilur, ljubim vaju!« ga je poljubila.

Ko jo je v njeni sobi položil na posteljo, se je samo še blaženo smehljala, pijana od moškega semena.

Dolgo časa je ležala tam in se opazovala v ogledalu. Narahlo se je dotikala okrvavljene črke X na trebuhu. Ostanki sperme, ki se niso absorbirali v krvave zareze, so se že počasi sušili. Bila je ponosna nase. Komaj je čakala, da se bo pokazala Jacku. Nenadoma je ni bilo več strah, uživala je bila v bolečini! Ta bolečina je bila drugačna od bolečine ob udarcu ali padcu. Spoznala je, daje njeno življenje namenjeno nečemu višjemu, skrivnostnemu. Razumela je, da ji je bila ta bolečina podarjena v užitek. Veselila se je jutrišnega dne, ko bo lahko materi in sošolkam pokazala svoje znamenje. Najbolj od vsega pa sije želela Jacka.

»Barbi ...«

Zdrznila se je in pogledala proti steni. Jack je sedel v udobnem črnem naslanjaču zraven bogato obložene mize. Bila je še toliko bolj začudena, ker v sobi prej ni bilo nobenega drugega pohištva razen delovne postelje.

»Jack, je vzkliknila, »nisem vedela, da si tukaj!« Hotela je skočiti k njemu, vendar je pretepeno telo ni ubogalo.

»Počasi, počasi, ko boš prišla do sem, se zvleci v fotelj, vabim te

k večerji.«

Po vseh štirih se je mukoma plazila k njemu.

»Vse sem videl, moja draga, in tako sem vesel. Dovolim ti, da najprej popiješ analgetik, ko bodo izginile bolečine, bova lažje komunicirala. Izvoli!«

Počakal je, da je zdravilo začelo učinkovati, potem pa sta nazdravila s penečim vinom.

»Kako si lepa, ljubica moja. Bolečina te je čisto prerodila. Ali zdaj razumeš?«

»Razumem, Jack, in še bolj te ljubim. Želim si spoznati ljubezen s tabo, ljubiti se s tabo, biti samo tvoja!«

»Moja ne boš nikoli, Barbi, ti si od ljubezni! Ti boš ljubezen sama! Jaz sem samo tvoj učitelj in moja bo le pot, po kateri te bom peljal, da boš znala odpreti telo in srce v ljubezen.«

Kako so jo omamljale njegove besede. Večerje hitro mineval. Na koncu ji je obljubil, da jo bo po iscelitvi počakal v sobi in ji podaril še eno darilo - darilo širitve. Bila je srečna. Med vrati mu je z nosil poslala poljub.

Tudi operacijska hala je ni več navdajala s tesnobo. Vajeno se je namestila v stol in mirno zdržala zdravnikov pregled. Lasersko celjenje je bilo neboleče, najčudovitejše pri vsem pa je bilo to, da je popolnoma izbrisalo sledi poškodb in tkivu vrnilo virgo — pigment, predpisan psicam. Deklicam so ohranjali deviško barvo spola vse do konca šolanja, ko so jim ga z zahtevnim posegom permanentno implantirali v kožo in sluznico.

Ko so ji zacelili tudi preklano ustnico, je sestra poskrbela še za pospermano znamenje na trebuhu. Premazala ga je s posebnim varovalnim mazilom, ki je seme zaščitilo in mu omogočilo, da se do konca absorbira v kožo. In Barbi se je po pičli poldrugi uri z zdravo, svetlorozasto pičkico vrnila v svojo sobo.

Jack je razkrečen ležal sredi postelje in v položaju 69 pestoval Ani. Tudi Barbiko je povabil v svoj objem. Ani je iz ust spustila njegovo trdo erekcijo in se privila k njima z druge strani. Dolgo so tako ležali, se nežno ljubkovali in poljubljali.

»Punčka moja, danes si res veliko prestala in zaslužila si si darilo širitve. Prejela boš vstavne hlačke, ki sem jih dal izdelati posebej

(

zate. Videla boš, kako milo se bodo prilegale tvojemu telesu in kmalu boš cenila in spoštovala tolažbo, ki ti jo bodo nudile v trenutkih, ko me ne bo ob tebi.«

Ani je na fosfornem pladnju prinesla hlačke - kupček črnih trakov - in jih spoštljivo raztegnila na posteljo.

»Tako, ljubezen moja, dopusti, da te zdaj oblečeva!«

Na tanki usnjeni vrvici, ki je objemala boke, je bil spredaj pritrjen majhen črn bikini s komandnikom. Zadaj sta potekali dve prav tako tanki usnjeni vrvici, se tesno prilegali ritni gubi in se spredaj spajali z bikinijem. Ta dva trakca sta objela velike sramne ustnice in jih izbočila. Trakca pa sta nosila najpomembnejši del vstavnih hlačk. To sta bili dve gumirani, približno deset centimetrov dolgi ploščici - spajalki. Ploščici sta bili obrnjeni proti vagini in sta se na vrhu dotikali v ostrem kotu. Ko so bile hlačke navlečene do bokov, sta globoko v dekličino nožnico vstopili tudi spajalki.

»Zdaj bom povedal ploščicama, koliko naj te razširita, boš videla, kako je to prijetno!«

Na bikiniju je hitro odtipkal ukaze in spajalki sta se začeli vibrirajoče razmikati. Mehanizem je bil nežen in počasen in Barbi se je takoj vzburila.

Potem ji je s palcem odvihal mali prepucijček in jo božal po klitorisu. Lepo se je odzivala. Ko pa je jezik zabodel v na štiri centimetre široko raztegnjeno vulvo, je kar kriknila od ugodja.

»Kaj ni sladek ta tvoj bikini?« se je pošalil in skupaj sta se zasmejala.

Ani je medtem odprla velik kvadrast kovček. V njem je bilo po velikosti zloženih deset črnih gumiranih širilcev.

Vztrajno in čudovito jo je dražil. Končno je bila spet z njim, s svojim ljubljenim Jackom! Šele zdaj je bilo vse prav in lepo. Hvaležno se mu je odprla.

»Štirico, Ani!«,je ukazal.

»Štirico?« je oklevala. »Mislila sem, da boš šel od začetka, Jack?«

»Najina učenka se zelo dobro širi, če nisi še tega opazila, zato bom preskočil prvostopenjce. Ne misli več namesto mene in ne

prekinjaj obdelave, da ne boš prekršila kodeksa pestunje. Zdaj pa pripravi orodje!«

Spoznala je, da jo je res zaneslo. Hitro se je zbrala v molitvi in se Jacku zahvalila za milost. Potem je vzela iz kovčka petnajst centimetrov dolg širilec premera približno štirih centimetrov. Orodje je bilo pravzaprav podobno penisu: bilo je valjaste, podolgovate oblike z zaobljeno konico. Ob korenu sta bili na vsaki strani pritrjeni kovinski bunkici - spojnici. Ko je bil širilec v celoti vstavljen v nožnico, sta se spojnici tleskoma ulegli v spajalni školjkici, pritrjeni na ploščicah - spajalkah. Tako seje ustvarila nekakšna ključavnica, ki je širilec zaklenila globoko v nožnico.

Neprijetni dialog k sreči ni zmotil Barbikinega napredovanja. Imela je zaprte oči in je že globoko dihala. S prstom jo je zdaj že porival v točko in ji poljubljal dojke. Med zobe je vzemal bradavici in jih mrcvaril z jezikom. V pričakovanju užitka sta se čvrsto postavili pokonci. Kljub statični razširitvi je njegov sredinec uspevala, sicer blago, pa vendarle, sesati vase. Enakomerno in počasi je gostila bipe in Jacku je bilo to na moč všeč.

»Zdaj se lahko čisto sprostiš, ljubezen moja. Pusti, da te vodi samo občutek in poišči užitek v darilu širitve. To orodje, ki bo prodrlo vate je blagoslovljeno, zato z njim lahko doživiš orgazem. Če ti bo to uspelo, ti bom podaril še mojo milost. Zdaj pa združi v mislih telo in duha in pogumno stopi na pot blaženosti.«

Vzel je širilec, na debelo premazan z dražilnim vazelinom, in ga nastavil na vhod. Hladen dotik jo je podžgal in malo je zgostila bipe. Zdaj ji je Ani nežno razširila še zgornjo in spodnjo stran vhoda. Spajalki sta bili ozki ploščici, ki sta samo stransko razširili stene vulve. Spodnja, zadnjična stena in zgornja, trebušna stena sta ostali odkriti, da je bilo lahko draženje ob prodiranju večje.

Konico ji je lepo vstavil med male ustnice in na komandniku vtipkal ukaz. Med ploščicama in širilcem se je takoj vzpostavila blaga magnetna sila in ga počasi, milimeter za milimetrom začela vleči v notranjost.

Jack jo je spodbujal. Izniknil ji je vzglavnik, daje lahko opazovala prodiranje in ji na široko razpel nogi. Dovolil ji je, da se je lahko sama dražila po ščegetavčku. Občutki ob samozadovoljevanju so bili sijajni, saj je lahko natančno izpolnjevala svoje želje. Potem je širilcu ukazal še nežne vibracije, ki so draženje samo še podvojile.

Z Ani sta se umaknila k njenemu zglavju, vsak na eno stran, pokleknila sta, Ani seje sklonila in trdak je takoj izginil v njenem grlu. Pod tem mostom je imela Barbi še vedno prost pogled na svoje mednožje. Njihov skupinski položaj jo je zelo vzburjal in močneje je zabredla v svoje meso. Z zares dobrim drkanjem seje končno pripeljala do božanskega orgazma. Tudi širilec je v istem trenutku zdrknil v školjkici in obmiroval.

Jack je imel seme že pripravljeno. Napet višnjev glavič je globoko potisnil v Barbikino grlo in zdaj gaje prvič zares s slastjo popila. Od silnega užitka je zakrožila oči, daje bilo dolgo videti samo beločnici. Bilo je tako dobro, tako blaženo, plavala je daleč, daleč ...

Hvaležna je bila Jacku, da ji je odkril nov svet slasti - masturbacije s širilcem. Dekleta so bila spodbujana, da so sama odkrila čim bolj izviren način samozadovoljevanja. Vrhunce so lahko dosegale samo z mentorjevim blagoslovom in vstavne hlačke so jim dajale to čudovito možnost čez cel dan. Barbi jih je obdržala na sebi vse do obdelave naslednjega dne. Širilec ji je povzročal še precej bolečin in nelagodja pri hoji, saj je bil vstavljen v njej pod stalno prodirno napetostjo. Jack, kije imel komandnik povezan s svojo zapestnico, ji je tisti dan kar nekajkrat sprožil tudi vibracije. To se je prvič zgodilo med poukom, kamor je tisti dan prišlo še nekaj sošolk s podobnimi hlačkami, le da so bile njihove izdelane iz kovine in dosti bolj okorne. Barbi se je ravno vzpenjala med čudovito anilinkcijo, ko je začel nabijati širilec. Ko je mati videla, da ni več daleč, jima je z Ani dovolila, da se umakneta. Odšli sta na rob polja, Ani seje ulegla nanjo, jo zalizala in s pritiski stegna v mednožje ujela ritem ši-rilca. Kako lepo ji je prišlo, s kriki si je oddahnila v Anina usta.

Zvoki orgazma niso smeli zmotiti svetost pouka. Če ni tega blagoslovil mentor, se dekleta nikomur niso smela pokazati v orgazmu.

Drugič jo je zabodlo med visenjem v vzgibi. Tedaj je mati poslala dekleta stran. Barbiki je uspelo obviseti v zadrževanju skoraj dve minuti, na koncu pa je morala še vodoravno razširiti noge. Doživela je boleč in neskončno odrešujoč orgazem brez dotika na klitoris.

Matije bila zelo zadovoljna z Barbiko, v svojem dnevnem poročilu je ocenila rast orgazmične kondicije kot nadpovprečno in predlagala začetek ukinjanja eliksirja, ki naj bi samo motil razvoj njenega naravnega talenta. Materina predvidevanja so se pozneje izkazala za zelo točna, saj so se že po mesecu dni pokazale ugodne fiziološke spremembe v medeničnem predelu. Barbikino telo se je razvijalo v zares dobro psico. Dojke so skoraj vidno hajale, boki so se ji širili in ritnice vedno obilneje napenjale. Nošnja hlačk ji kmalu ni povzročala več nobenih težav, vse telesne vaje je opravljala z lahkoto in veseljem, še posebej zato, ker je takrat ponavadi vedno dobila nabijanje, pa tudi uriniranje in izločanje sta kmalu postala neboleča.

Tudi zdravniki so bili zadovoljni z njo. Ginekološki konzilij je označil njeno kategorizacijo za odprto, kar je pomenilo, daje imela realno možnost za sprejem v četrto kategorijo. Žanje svetoval Jacku permanentno uporabo vstavnih hlačk in povečevanje obsega širil-cev na deset dni. Njen mladi skelet se je hitro prilagajal spremembam in tako je lahko že po dveh mesecih skoraj neovirano nosila desetko.

Pravzaprav je bilo hudo samo prvi dan, ko je komaj dočakala da ji je Jack odstranil hlačke.

Najprej je odblokiral ključavnico, da mu je širilec počasi zdrknil v roko in ji nato nežno slekel še hlačke. Potem je oboje odložil v že pripravljeno ledvičko in jo takoj napičil v odprto vulvo. Tkivo je bilo hudo razboleno m skeleče odrgnjeno od vibracij, a se ni uprla. Hvaležno se mu je razširila in poiskala moči v veri. Tisti večer jo je dolgo fukal. Pomagal ji je iskati strast v bolečini. Šla sta skozi vse položaje vaginalnega fuka. Doživela je le malo vrhunecev, vendar jo

je tolažil, da je vzrok v enostavnosti obdelave, saj je vaginalni fuk veljal za najdolgočasnejšega. A resnična psica je morala obvladati tudi tega. V posameznih položajih jo je opozarjal na slabo razgibanost, ki jo bo morala izuriti pri akrobatiki. Prepovedal ji je govorjenje, da ne bi dodatno izgubljala energije, učil jo je samo pravilnega dihanja, ki ji je pomagalo prebroditi najtežje trenutke neudobnega raztegovanja v posameznih položajih. Po zares dolgotrajni in mukotrpni obdelavi, ko se ji je zdelo, da traja že cel dan, ji je končno napolnil nožnico in jo milostno odpustil na izcelitev.

Ko se je vrnila, jo je znova oblekel.

»Ker si se tako dobro držala in ker ti je tako prirasla k srcu, ti dovolim nositi štirico še cel teden. Potem pa bova imisirala petico. Tvoja masturbacija je blagoslovljena, privošči sije čez dan, kolikor te je volja, želim ti čimveč orgazmov, zvečer pa mi boš pokazala, kako ti je najljubše drkati to tvojo nenasitnico.«

Analna faza

Po dveh mesecih šolanja so se že vse gojenke zelo dobro fukale. Živele so pravzaprav v stalnem spolnem odnosu, kije bil prekinjan samo s hranjenjem in osemurnim spancem. Spanec so jim odrejali glede na njihovo vzdržljivost, in ne na naravni čas dneva in noči. Šolski prostori so bili zgrajeni brez oken in umetne dnevne svetlobe so bile deležne samo na hologramih, kjer so potekali kondicijski treningi in materine ure ter včasih tudi dveurni počitek, če jim ga le niso odvzeli mentorji. Izgubile so torej občutek za naravni čas in živele po načelu, daje ves čas tega sveta na voljo samo za ljubezen. Novi kontingent seje odlično razvijal. Vrhovni je na kozilijih zadovoljno komentiral postopke mentorjev in popravljal le malenkosti. Redno je hvalil izjemno Barbikino napredovanje, ki je že zares močno izstopalo. Jack jo je od tiste nesrečne kazni dalje tako lepo vpeljal v vrlino felacija, daje postala že prava mojstrica. Znala gaje globoko držati v grlu, presirati z jezično mišico, masirati z ustnicami in zdržati finalno nabijanje s plitkim dihanjem, tudi do dve minuti. Ker je to počela z očitno slastjo, so ji na Jackovo prošnjo predčasno odobrili implantacijo klitorisnega jezička. Operacija je bila izvršena dan pred začetkom drugega - analnega stadija obdelav.

Barbi je težko pričakovala drugi stadij, saj ni bila več tako analno neizkušena in je že užila nekaj sladkosti tovrstnega početja. Dobra mati jim je že cel mesec pripravljala ritke in jih učila o čudovitih in globokih skrivnostih analne ljubezni.

»Kako se počuti danes moja miška?« jo je veselo pozdravil Jack, ko je tisto popoldne vstopil v njeno sobo.

»Oh, Jack, še vedno me zelo boli in hranijo me samo po cevki,« je s težavo govorila.

»Nič ne skrbi, moja mala, zdaj bova cel teden pustila pri miru tvoje grlece, da se zaceli in da jeziček lepo zaživi. Potem pa nam boš neskončno hvaležna, da smo ti ustvarili nov spolni organ. Tudi tega bova dobro izurila. Tako dobro, da boš lahko doživljala orgazme že ob samem hranjenju. Boš videla, kako boš vzljubila banane in mehke kokosove kepice ter slastne mikrozonijske smokve in sploh, da ne naštevam. Pridi k meni in me poljubi!«

Glavič ji je samo majčkeno potisnil med ustnici, pa je že zajavkala.

»Oprosti, ljubezen, samo malo sem poskusil, usta imaš tako polna in vabljiva, da se nisem mogel upreti. Zdaj pa lahko vstaneš in se greš pripravit na posteljo.

Ani jo je že čakala ob visoki izboklini sredi postelje. Tja jo je namestila na hrbet in ji v objemki na široko fiksirala nogi.

»Si se udobno namestila v zibelki, punčka moja?« jo je vprašal med slačenjem.

»Da.«

»Si sproščena?«

»Sem.«

»Si me želiš?«

»Da, Jack, zbrana sem, odprta sem in sprejemam tvojo ljubezen!«

»Tiho, tiho, govorjeneje ti bo samo vzelo energijo in tudi glasilke imaš preveč razbolene. Zdaj bi rad samo, da vzpostaviš pravilno dihanje, se popolnoma sprostiš in mi slediš. Pot, po kateri bova šla, bo radostna in polna novih avantur. Samo zaupaj mi in vse bo lepo, deklica moja.«

Njeno nastavljeno mednožje je nudilo res ljubek prizor. Belkasta deviška polt je bila v vzburljivem kontrastu s črnim, od sluzi svetlečim se širilcem. Magnetna napetost je tako prefinjeno dražila spolovilo, daje neprestano izločalo sluz. Ta količina seje zdaj, pred obdelavo, zaradi podvojenosti progesterona v krvi povečala do te mere, daje kar kapljalo od uboge luknje.

»Kako se moja psičkica dobro moči! Ti si resnično ustvarjena za ljubezen in kako sijajno razumeš to svoje poslanstvo! Danes ti bom podaril čisto poseben orgazem, do katerega boš prišla po čisto novi poti, ki seji reče analna pot.« S palcem jo je dražil po otrdelem klitorisu.

»Da, da, vidim, da že veš, o čem govorim. O tvoji prekrasni ritki! Nežno jo' bova razširila, se spustila globoko vanjo in tam poiskala novo točko blaženosti. Najprej pa mi dovoli, da te pripravim za na pot.«

Izključil je širilca, ki je počasi zdrknil v nastavljeno ledvičko, potem ji je odpel še hlačke. Zevajoča vulva ga danes ni zanimala, zato ji je svetoval, dajo počasi popusti in zapre. Namesto tega ji je z japonskim mlečkom začel natirati vhod v zadnjik. Barbi je kmalu zmehčala in palec je z lahkoto prodrl noter.

»Ah, da, da, vidim, da vam je mati že dobro izurila kolačke. A vseeno mi povej, ljubezen moja, ti paše, ko palec takole vstopi vate, do konca?« jo je prijazno vprašal.

»Dobro ga čutim, Jack, zelo je širok, notri si nismo še nič dajale, samo Omar, mi se zdi, je takrat ...«je nervozno hitela vsa vzburjena.

»Tiho!« je zavpil, »veš, da ti je prepovedano govoriti o tem! Čutim, da si vznemirjena, zato ti odpuščam ...«

Zdaj pa mi odgovori na vprašanje, ki sem ti ga zastavil!« jo je globoko nasajal ter menjaval desni in levi palec.

»No, bo kaj?«

Globoko je dihala.

»Paše mi ... Malo boli, Jack ...«

»Lepo, lepo, na pravi poti sva,« jo je tolažil, »bolečina odpira! Predaj se ji, dekle, predaj, ko boš šla čez, se bodo odprla vrata v raj.« Nabadal jo je že z obema palcema hkrati. »Mleček ti bo pri tem pomagal, sesaj ga v svoje stene, ljubica, sesaj in moli k užitku, kmalu ti bo postalo lepo, toplo in tako prazno. Mehčaj se, tako, tako, dobro ti gre, zaupaj, Barbi, zaupaj mi ...«

Še jo je nabadal, jo raztegoval in ji s sredincem dražil klitoris. Čez nekaj časa se je zapiralka vdala. Ni je več bolelo. Uspelo ji je, daje vsak vbod pričakala mehka in odprta.

»Te še boli?« ji je nežno šepetal.

»Ne nič več, Jack, to je tako lepo....«

»Oh, ti moj pridni deklič, rovček je že razdražen, samo še malo ga pomehčava, pa bo ...«

Nabodel jo je s šopkom iz treh prstov in nato še iz štirih. Skladno se je širila.

»Ko bom zunaj, poskušaj ostati odprta. Tako, ja, še malo bolj bo treba, deklič ... tako, na široko, ja, povabi me vaše, daj ...

»Tako, zdaj si pripravljena za na pot. Obdrži takšno stanje, bodi mehka in voljna. Tvoj rektum je moker in me potrebuje. Dajva, podariva mu sladkost ljubezni. Sprejmi me vanj, odpri se bolečini in ji dovoli, da te pripelje do božje milosti, ta bo slajša od vseh, ki si jih skusila do zdaj. Pojdiva ...«

Ani je asistirala. Penis, ki ga je poprej oralno dvignila, je vstavila v anus med Jackova palca. Barbi je kriknila.

»Ššššš, tiho, tiho, moli, Barbi, ne zapiraj! Mehčaj ... tako, vzemi vase, vzemi in dihaj pravilno!«

Goreče je molila, bolelo je in bilo jo je strah, oh, kako je ljubila Jacka...

Penetriral je počasi, milo jo je spodbujal s pogledom, vse dokler ji z X ni poljubil klitorisa. Tako pogreznjen je počakal, da se je vdala.

»Zdaj se bova ljubila.«

Odpel ji je nogi in si jih ovil okrog bokov. Sklonil se je k njej in jo poljubil, potem sta se mirno začela spuščati nazaj v posteljo. Zaprla je oči, zdelo se ji je, da se skupaj pogrezata v ljubezen. Zdaj mu je resnično verjela, debeli ud je čutila globoko v srcu. Vedela

je, da bo šla k sreči. Nasajenost ji je ugajala in do konca je odprla ritko.

Kako dobro jo je čutil! Skoraj ni mogel verjeti, da tako lepo sledi, a biper je jasno govoril njeno zgodbo. Oboževal jo je in jo noro ljubil. Obljubljal ji je veliko semena in v finalnem ritmu je divje zaživela.

»Kakšno strast imaš v sebi, ljuba moja! Ritno si dosti močnejša. Kakšen blagoslov je to za naju!«

Orgazem je bil težak in razkošno poplavljen. Soba se je obarvala oranžno in njen obraz je ožaril mil nasmeh.

Tisto noč jo je še štirikrat. Odkrila je nov vrelec blaženosti globoko v svojem rektumu in se v duhu tako ljubko in zanosno združevala z njim. Naivne silovitosti prvega orgazma ji ni uspelo več ponoviti, bila je še tako deviška, zdrava ženskost v njej seje komaj začela prebujati. A bila je dobra delavka in Jack neusmiljen jezdec. Zjutraj, ko sta obležala na prepoteni postelji, ni imela več moči za zahvalo, zaspala je v njegovem naročju.

Analne obdelave so ji kmalu postale ljubše od klasičnih. Postala je čudovito gibčna in končno pripravljena za tršo igro. Tisto popoldne je po dolgem času pred seanso spet dobila dozo eliksirja. Ani ji je oznanila, dajo čaka naporna noč, Jack ji bo podaril božansko trojno nasaditev.

Hlačk ji ni slekel. Ko je širilec izpadel, je spajalki samo prestavil' v že dobro namočeni, anus. To je naredil tako spretno, da jo je takoj odprl. Spajalki je le rahlo razmaknil, vendar ji širilca ni vstavil, čeprav bi se brez posebnih težav ugnezdil v rjavi hodnik.

Sploh seje Barbi že nekaj časa dosti bolje dajala analno.Tudi zdaj je že tako gosto bipala k vrhuncu, da jo je moral nekajkrat lopniti po ritki, da se je ustavila. Želel je, da prihrani vrhunec za konec. Svoje mesto je tokrat odstopil Ani, ta ji je na široko vpela nogi, sam pa se je vsedel k njenemu dvignjenemu zglavju, jo nežno božal po licih in začel voditi igro.

»Najprej bova pustila Ani, da se malo poigra s tvojo pičkico. Zadnje čase smo jo preveč zanemarjali. Tvoja ritka je postala tako lepo igriva, vagina pa je še vedno toga. Razgibati boš morala to svojo malo ljubico. Gibčnost, Barbi, je nadvse pomembna za tvoje poslanstvo. Danes jo bomo preizkusili do njenih skrajnih meja.

)

Vera vam zapoveduje vdana telesa, kajti šele takrat lahko uživate v božji milosti. Zdaj si že toliko izkušena, da boš lahko odprla vse tri božanske vrelce hkrati in se ob vrhuncu združila v sveti trojnosti. Ani bo zdaj prodrla vate manualno. Vzemi jo, Barbi, odpri se ji in jo ljubi !«

Ani je v beli lateks orokavičeno roko potunkala v skledo z želejem. Z levico je razprla rožasti srček in vanj zabodla dva prsta.

»Ne boj se! Počasi ti bomo napravili. Odpri se v svojem duhu in moli, Barbi! Postani praznina, ki jo je treba zapolniti.«

Ani je nabadala zdaj že s tremi in čez nekaj časa s štirimi prsti.

Jack ji je ljubkoval lice.

»Ti je lepo, deklica moja? Širi se, širi, odpri svoje naročje. Zdaj imaš v sebi štiri prste!

Bi rada še?«

Prosila je za še, čeprav je bilo drgnjenje koščeno in neprijetno.

Ani je vstopila še s palcem. Zdaj ni več nabadala. Mirno je pritiskala na ustje in nežno rotirala dlan. Nekajkrat je izvlekla vse prste, pa šla spet nazaj vse do členkov. Barbi seje slabo vdajala. Žal še vedno ozek medenični obroč je boleče oviral prodiranje. Jack jo je božal in spodbujal, vlival ji je zaupanje. Vedela je, da se bo naposled zmogla odpreti, pa čeprav tudi s silo. In ta trenutek je kmalu napočil.

Jack je presodil, daje dovolj omočila in odprla do zadnjih možnosti.

»Zberi vso voljo, Barbi, zdaj boš dobila fist!«

Ko so jo razdevičili členki, so se vlile solze in kri.

»Šššš, ne jokaj, punčka moja, ne bo več dolgo bolelo,« jo je poljubljal in ji pil solze. »Ljubiva te, oh, kako te ljubiva. Pusti Ani, da se pogrezne vate in bolečina se bo umaknila užitku, boš videla.«

Roka je počasi bredla vanjo vse do zapestja. Zdaj, ko so bili členki mimo kostnega obroča, je res več ni tako hudo bolelo. Ani je potrpežljivo čakala na prve znake vdaje. Razdraženo deviško tkivo se jo je čvrsto oklepalo, kot daje noče več spustiti na plan. Beli lateks seje že barval rdeče od penetracijskih odrgnin.

Zdaj se je sklonila k malemu rožičku, ki je žalostno sameval sredi puščave široko raztegnjenega osramja. Samo malo gaje poliz-kala in ta nežni impulz je uspel prevesiti že nevarno nagnjeno tehtnico med bolečino in užitkom v korist zadnjega. In takoj je šlo laže. Ob momljanju klitorisa je začela počasi nasajati v vse mehkejše stene vagine. Barbi je sprejela, kaverna se je širila in lahko jo je enakomerno porivala. Bipi so se gladko gostili.

»Pofistaj!« ji je tiho ukazal Jack.

Še jo je obdelovala, še in še, Barbi je že bledla, stegna so se tresla kot obnorena, bila je tik pred izbruhom. Ani se je uspela mojstrsko izpuliti in ji ob samem orgazmu trikrat silovito zabila fist nazaj. Potem je ostala v njej in malo je odneslo. Bolečina in užitek sta se zlila v deroč vrtinec, ki jo je posrkal vase in jo šele čez dobrih petnajst sekund izpljunil na površje.

Kako so bili potem vsi trije srečni! Barbi je sramežljivo priznala, da še ni doživela takega užitka in ji je resnično žal, da se mu je sprva tako upirala. Zadovoljni Jack jo je tolažil, naj bo malo bolj potrpežljiva sama s sabo, saj je vendarle še mladička. Ponosna naj bo nase, daje šla tako uspešno čez prvo fazo in je končno pripravljena za darilo prvega od največjih užitkov - trojne nasaditve. Po krajšem počitku jo je prosil, da ga spusti k svojemu mednožju, zaželel sije poljuba z vulvo.

Vlegel se je med njeni še vedno na široko vpeti nogi in najprej globoko vdihnil dražilni vonj.

»Štirico, Ani!«

Napravico je nežno nameril v ritko in sprožil magnetizem. Ganjeno je opazoval ljubko prodiranje.

Potem je nežno razmaknil rdečkasti, že dobro vzhajani sramnici in jo mehko poljubil na sredo srčike. Zadovoljen je opazil, da ni imela prehudih ranic, vendar jo je kljub temu močno zaskelelo, ko jo je začel sliniti. A ne za dolgo, tako dobro seje obnašala ob bolečini, daje tkivo skoraj hvaležno sprejelo slinasti filter.

»Trojna nasaditev je sladka, ljubezen moja, dovoli, da te pripravim nanjo.«

Debeli, a gibčni jezik je kot blažen obliž hladil notranjost njene vročnice. Postajala je vsa krčljiva, skoraj kot bi se res poljubljala z njim.

»Nasaditev mora potekati hkratno v anusu, nožnici in grlu.« Vanjo je potopil dva prsta:« Kako slastno maziliš moje prste in kako lepo smo te razširili. Ani bo imela sedaj res lahko delo. Predno pa te prepustim pesti tvoje pestunje, dovoli, da oživim še širilca v tvoji ritki. Tako lepo si ga že popapala, da ga skoraj ni več ni zunaj.«

Na hlačkah je odtipkal parabolo nabijanja in orodje je takoj zaživelo. Barbi je blaženo zadihala in se nekajkrat odzvala.

»Pridna si, pridna, punčka moja.« Mirno jo je nasadil s štirimi prsti in jo nekaj časa fukal skladno s širilcem.

»Ani, mislim, daje čas, da me zamenjaš!«

Njen lateks se je že bleščal od želeja. Roko je prižela tesno ob Ja-ckove prste in skupaj sta vstopila v meseni oklep. Pomagal ji in ko je bila s členki na kritični točki, je spretno izvlekel svoje prste in roka se je skoraj z lahkoto zabodla v otečeni spol. Barbi je sopla, razboleno tkivo je kričalo, komaj, komaj se je zbrala, da ni omahnila od bolečine, ki jo je močno potenciral še silak v anusu.

»Zberi se, punca, tako, tako ... Moli!«

Zdaj se je spet povzpel k njej in pokleknil za njeno glavo, tako da so mu moda pobožala njeno čelo. Obraz ji je objel z dlanmi in jo poljubljal po vratu, za ušesi, v usta, z jezikom dražil grlenčka in ji govoril, da jo ljubi. Neverjetno, a dekle se je kmalu začelo odzivati. Osupel ji je velel, naj odpre oči.

»Ti si res pravi biser, deklica moja, vedel sem, da si nadarjena, a nikoli si nisem upal pomisliti, da se boš tako rada fukala, da boš tako zgodaj spoznala, kaj je resnična blaženost. Res si si zaslužila to darilo. Ob zaužitju semena boš doživela tako naslado, kot je nisi še nikoli in pozabila boš na vse bolečine. Saj bolečina je last le tvojega telesa, telo pa nam služi za dosego užitka, in to višjega užitka - užitka duha. Zato se zdaj združimo v sveti trojnosti.«

Ani jo je že pravilno fistala: čvrsto desno pest je nabijala v nežno telo svoje varovanke in Barbi seje predajala z občudujočo aktivnostjo.

Tempo spodnjega nabijanja je počasi naraščal. Jack ji je spustil vzglavnik in pustil samo ozek pas v predelu vratu. Ta mu je omogočil, da ji je glavo močno zvrnil nazaj ter s tem izravnal grlo in požiralnik v ravno linijo.

Ogromnega trdaka je namazal z želejem in jo od zadaj počasi napičil globoko v požiralnik. Fukal jo je v mirnem tempu, daje lahko dihala in postajala je vse bolj sproščena in razširjeno telo je željno sesalo vase božanske tri.

»Tako, ja, ljubezen moja, širi se, širi, zdaj tudi v duhu rasteš.«

Barbi je zaprla oči, trojstvo je začelo počasi prodirati v vsako njeno celico. Polnila se je, kar prekipevala je. Sveta trojnost! Njen duh se je širil, še nikoli se ni počutila tako močne, vedela je, da jo bo razneslo in želela sije umreti v bližajoči se brezumni nasladi. V trojni orgazem je eruptirala hkrati z Jackom, ki je eruptiral v njeno požiralo. Širilec seje ustavil, pest je obmirovala, Jack gaje potegnil ven in se sesul na posteljo zraven nje. Še dolgo, dolgo sta oba hlipala, bilo je premočno.

Malaje postajala resnična psica! Ta njena naivna, skoraj deviška vdanost ga je dražila do besnila. V sebi je še čutil ogenj, še se je hotel izživljati na njej. In tako lepo je bila odprta, tako lepo gaje vabila ... Med klečečo zahvalo ji je še mehkega curakla porinil v usta.

»Pogasiti morava ogenj v tebi, Barbi. Poglej, kako si vroča! Popij me, pomagalo ti bo, -sica, pij!«

Urin je vdrl vanjo z besnim curkom. Ud je zatesnila z ustnicami, da ji ne bi uhajalo. Veliko ji je dal piti! Ko je končal, ga je njen presenečen, a še naprej vdan pogled še bolj togotil: »Je bilo to prvič?«

Obrisala seje okrog ust in prikimala.

»Ti je bilo všeč?«

»Da, Jack, dobro je bilo.«

»Všeč ti je okus svete vode, saj ne morem verjeti, ti si res čudovita. Pridi sem deklica mala, kaj ti res še ni dovolj, povej odkrito, bi rada še?«

. »Hvaležna bom za vse, Jack.«

Kako gaje mučila! Oči so mu žarele, žgalo gaje po celem telesu. Vedel je, da ne laže. Postajala je večja od njega, razjedalo ga je ljubosumje, moral jo bo začeti deliti z drugimi. Bes in ljubezen v njem sta se sladko mešala in budila tisti dobro znani sadizem, ki ga že dolgo ni občutil tako močno. Odločil se je!

»Ani, sleci ji hlačke, še enkrat ji bom dal. Moral bom odpreti zeleni val in to prav kmalu, nocoj je prerasla nedolžno igro.«

Izvlekla sta širilca in odpela hlačke.

»Zdaj pa se lepo sama nastavi, porednica. Za tvojo vzgojo bo potrebna trša pest. Ani, zapusti naju, ne potrebujem te več. Ti pa pokaži Jacku, kje imaš najraje, daj!«

Punca se je obrnila na vse štiri in se pogladila po zadnjiku: »Tukaj, Jack.«

»Tako je, vedel sem, da boš pametna. Boš videla, kako nama bo rektum hvaležen.«

A ni ga več slišala. Zaprla je oči in zajahala blodne misli. Prijateljica bolečina, kam me boš peljala tokrat? Ritna luknja pa se je širila kot kozmos in sesala vase pravično črnsko pest.

e

zeleni val

Uvajalni meseci so bili mimo. Barbikina vrednost je vrtoglavo zrastla. Ljubila je s tako pohotnostjo, daje ni prekašala nobena gojenka. Na pritisk svojih vznemirjenih kolegov je Jack moral predčasno odpreti zeleni val, in to ravno pred Božičem. Prvi je bil na vrsti Heron.

Jacku je uspelo skrajšati seanso s Heronom samo na nekaj ur, kajti opolnoči je morala biti z vsemi drugimi prebivalci Zavodov zbrana pri Sveti skupinski meditaciji.

Cel predbožični dan je potekal v skupinskih molitvah. Po večerji z mentorjem so se gojenke okopale, potem pa mentalno pripravljale na polnočni obred. Ta čas jo je Heron zahteval zase.

Jack jo je sam okopal in jo pomiril z mentolom. Deklica se je grozno bala Herona. Pomirjujoče jo je spodbujal, naj bo pridna in ubogljiva in naj preizkusi samo sebe do svojih skrajnih meja.

»Ljubi Herona bolj kot mene, bolj kot samo sebe! Pojdi zdaj otrok!«

Zdaj je že dobro razumela te besede in pomirjena je odšla.

Sedel je na robu postelje z dolgim debelim bičem v roki.

»Ne še!« je zavpil, ko je hotela poklekniti, »Naj si te najprej malo ogledam. Aha, vidim, da imaš rada bič!«

Zazrl se ji je v sivoobledeli X na trebuhu.

»Tista dva prašiča spodaj sta slabo opravila svoje delo. Dovoli, da ga mojster Heron malce popravi.« In žeje zažvižgalo skozi zrak in jo skeleče zarezalo čez prsi. Kriknila je od bolečine in se sesedla na kolena.

»Oho, ho,« se je zarežal, »kaj prosiš za še, a, izdavi prašiča, te boli, bi rada še?«

Vedela je, da bo sledilo še, zato je zbirala vse svoje moči. »Še bi, Veliki Heron ...«

»Dobro, saj boš dobila. Zdaj lahko zmoliš, potem pa vstani in se obrni!«

Vse je ubogala.

»Oh, kakšni mesnati ritnici sta ti zrasli, brž ju moramo malo okrasiti, da bosta še lepši, kajne?«

In spet je švistnilo in jo razparalo čez rit. Še huje je zakričala in se ujela ob steno.

»Ti paše, te zelo boli?«

»Da, boli, oh, kako boli ...«

»Odlično, to pomeni, da sva na pravi poti.« Še enkrat je zamahnil, jo s koncem bikovke ujel za pas in jo povlekel k sebi. Dobesedno padla mu je v naročje.

Spet gaje popadel smeh. »Pa ne, da me imaš že takoj na začetku tako rada. Daj ljubčke, daj! No, povej, ali Veliki Heron lepo tepe?«

»Da, božansko! Še me daj!« je stokala med mastnimi poljubi.

»Ti porednica mala, pa si si res zaslužila! Še enkrat te bom in to samo zato, da ti pokažem, kako Veliki Heron zares useka. Zlezi na posteljo, zibka te že čaka.«

Ukazal ji je, da se s trebuhom uleže na izboklino. Mala Pipi seji je povzpela na hrbet, jo zgrabila za ritnici in jih raztegnila.

»Močno se izboči ... tako, ja. Nastavi potrebno pičko ... tako, ja. Si pripravljena?«

Zaprla je oči in naglas molila.

£

Potem jo je zverinsko zarezalo po sredini mednožja. Bridko je zakričala, ulila se je kri.

»Vidiš, tako zna pa samo Heron odpreti obe luknji z enim samim udarcem. Liži zdaj, vampirka žolta, liži, saj se kar treseš od lakote!«

Felacio je bil hudo boleč in dražeč obenem. Pipi jo je dolgo srebala in ji mojstrsko rinila noter s svojim kačjim jezikom. Barbi seje v duhu odprla in jo povabila vase. Ni trajalo dolgo, ko seje izdala s prvim tihim bipkom.

»Da, da! Žal mi je, otrok, a nimam dovolj časa, da bi te še prepuščal pohotni rumenki. Tvojo razparano golobico moram napolniti z obeh koncev, zraven pa bi rad preizkusil še brenčanje tvojega grlenega vražička. Ker imam tako malo časa, bom moral storiti vse troje naenkrat - z božansko trojno nasaditvijo, ki jo menda ti nadvse obožuješ, psica, je tako?«

»Da, ljubim jo, ljubim tebe Veliki Heron...«

Že je plavala. Kako je uživala v teh prvih zagonih predaje! Mladi mošt je kar tekel iz nje.

»Kakšen krasen značaj smo ti ustvarili! Zdaj se boš najprej obrnila k svojemu ljubemu Heronu. Uleži se spet na trebuh in prisloni brado na rob zibke. Tako, ja. Poglejva zdaj, koliko sva lahko globoka.«

Pripel jo je čez tilnik in prodrl oralno. Klitorišček je stisnil ob nebo in ga živalsko vzpodbodel. Prišlo ji je skoraj takoj. Zaradi dimenzij njegovega mesa ni mogla dihati. Milostno se je umaknil iz požiralnika, da je lahko zajela zrak in s slino poplaknila zadnje utripe orgazma.

»Saj si nora, mala, zares ljubko, pa še sploh začela nisva! Kar prijemlje me, da bi bil nežen s tabo in te pofukal samo po očetovsko. Ampak to bi bila strašna škoda, kajne, ko veva oba, da si želiš mnogo več, je tako?«

»Veliki Heron, izpolnila bom vsako tvojo željo, zelo sem se pripravljala na to. Ljubim te in nocoj bi bila rada vsa tvoja!«

»Oh, saj tudi boš, brez skrbi, in to kar takoj!«

Ta nasaditev posebne vrste je zahtevala zares mojstrsko obvladanje telesa. Z rokama se je zdaj trdno oprijela zibke in iz predela bokov seje posteljna masa začela še vzdigovati ter ji tako pomagala dvigniti in spustiti nogi za glavo. Na koncu, ko jo je fiksiral v položaju, je bila videti kot dolga, nazaj upognjena črka J. S temenom glave se je dotikala ritnic in tako so bili vsi trije tunelčki naslade v isti liniji in vzburjeni z isto silovitostjo, ki jo je telesna tenzija samo še povečevala.

»Vidiš, ti kost kitajska, kaj sem hotel od tebe zadnjič. Ničesar več ne znaš, ti žolto govno malo. Nobene akrobatike več ne zmoreš. Dal te bom ustreliti, za nobeno rabo nisi več.«

Pipi so oblile solze, zgrožena je padla k njegovim nogam, ga začela poljubljat in nekaj blesti v svojem jeziku.

»Marš, drek pasji! Ne dotikaj se me več. Kaj prosjačiš, saj sem še dober s tabo, bi imela raje garnizon smrti?« Kitajka je stokaje odkimavala. »Seveda, da ne! Vod bo to hitreje in čisto neboleče opravil. Bodi vesela in izgini zdaj, uš zgonjena! Kar sama se odpelji v klet in me počakaj pred platojem. Midva bova pa tudi kmalu gotova, kajne?« Obrnil se je k Barbiki. »Oh, saj res, ne moreš govoriti, uboga kuzla. No, povej Heronu, si pripravljena za trojno penetracijo, si dovolj odprta?« Nekoliko ji ga je potegnil iz grla.

»Sem, dragi Heron.«

»Odlično, potem pa kar dajva, zdaj, ko sva končno sama,« jo je prijazno povabil, medtem ko so se zaprla vrata za ihtečo Pipi. Desno roko je oblekel v gumijasto rokavico z dolgim odebeljenim nastavkom na zapestju. Obe okončini, svojo in umetno, je namazal z mastjo in jo medtem spet porinil nazaj v grlo.

»No, lepo mi ga fafaj v goltancu, da se umirim. Tako. Zdaj pa opazuj. S fistom bom šel v rit, z buzdovanom pa v pizdovje. Bodi mehka in odprta. Močno bo, ker ti bom dal desnega. Prej, ko me boš spustila noter, prej boš lahko spet zadihala.«

Potem je šla z njim do konca. Ker mu je popolnoma zaupala, se je najprej združila z njim v duhu, nato pa mu je odprla še svoje telo. Boleča razmesarjenost ji je pri tem samo pomagala. Prodrl je silo-

vito, v vsa tri domovanja naslade naenkrat. Bila sta hitra. Zverinsko nabijanje je treslo celo posteljo, a trmasto je zdržala. Njen trojni orgazem se je spontano prekril s četrtim - njegovim, ki je z vulkansko močjo planil v njeno notranjost in jo izpral z božjo milostjo. Umirajoče sta orgazmirala, bilo je še močnejše, kot sta slutila. Čeprav je bil tudi sam v ekstazi, mu jo je uspelo še pravočasno osvoboditi iz položaja, da ni izgubila zavesti. Stisnil jo je v objem kot otroka in zajokal.

»O, ti psička mala, take slasti nisem doživel že od tistih junaških dni. Kako te ljubim! Poglej me ... Kaj pa je, si še vedno v milosti?«

»Se, Heron, ljubim te!«

Zaljubila sta se smrtno! Dolgo sta stokala drug drugemu v objemu, njen nasršeni klitoris se je zatekel v njegovo dlan. Želela mu je darovati svoje življenje. Heron je bil počaščen in globoko ganjen. Odločil se je, da bo milosten z njo. Zaželel si je, da mu dokaže večno ljubezen tako, da poje njegov drek, čeprav je bil postni čas.

Njene misli so ušle vsaki kontroli, celo Jackovi, čustva so še vedno vrela od posledic trojnega orgazma, odločitev je prišla sama od sebe. Takoj je pristala!

Heron je napravil na zibki vdolbino za njeno glavo, jo nežno polegel vanjo, sam pa se je udobno namestil nad njo in ji nastavil ritnik v široko odprta usta. Kako ga je žgala njena pobožnost, črevesje je norelo od pričakujoče naslade.

»Podajva si roke, Barbi, pomagal ti bom, da boš močna, ko boš prisegla večno ljubezen, ti pa pomagaj meni, da bom velik s tabo!«

Oh, sveta blaženost, kako lepo ga je lajšala! Obilno ji je dajal. Drek je mehko polzel mimo grlenčka, smrad je polnil njene nosnice, prisegala je, oh, kako resnično je prisegala!

»Zdaj ti verjamem, slišim tvojo prisego, kako se ti oglaša na zapestju ... Aaaah, ljubim te! Počisti mi še šarkelj ... tako, ja ... oh, ja! Pridi zdaj, moram te imeti še enkrat, šel bom vate, kot to naredi oče s hčerjo.«

Dolgo sta se ljubila, gonil jo je kot obseden in lizal svoj rjavkasti smrad z njenih nedolžnih ust. Krvaveči klitoris je rasel in rasel in ko jima je prišlo, je bila to .ena sama najčistejša ljubezen.

Q

Jokala je, ko je zapuščala Heronov hram, a v srcu je nosila novo upanje. Obljubil je, da si jo bo še vzel in da bo naslednjič z njima tudi Kassie, njena ljuba prijateljica.

S težavo seje privlekla do svoje sobe. Bolečina ji je parala mednožje. Ob vratih seje sesedla in se nemočno zazrla v Jacka. Molčal je, nagubano, orošeno čelo je izdajalo bes. Prestrašeno in komaj slišno je začela izgovarjati pozdravno molitev.

»Molči, prašiča, pozneje!«

Poklical je operativce: »Izpiranje in celjenje! Vem, vem, dobre pol ure, Žan! Pooblaščam hiperpostopek!«

Božična maša

Bila je še omotična od anestetika, ko sta vstopila v nebeško razsvetljeno dvorano. Eterična kadila so skrivnostno ovijala množico oseb, ki se je počasi zbirala na ogromni okrogli platformi. Prebivalci Zavodov so prišli k Sveti maši. Krčevito se je oprijemala Jackove roke in mu opotekaje se sledila. Zdelo se ji je, da sanja.

»Izplavaj že ven, za božjo voljo! Sedela bova čisto spredaj, ne smeš izgledati drogirana, lahko te hudo kaznujejo. Delaj vaje, daj, potrudi se malo!« ji je šepetal.

Bila je zverinsko utrujena in čisto nezbrana, veke so bile težke. Poskušala je z vajo drevesnega debla, a šlo je strahotno počasi. Misli so jo stežka čvrstile.

Bilo je prvič, da je bilo njeno telo izpostavljeno narkozi in njena mladost jo je vsrkala do zadnjega atoma. Operacijam je do zdaj vedno sledila pri polni zavesti. Pred operacijskim stolom je bil nameščen velik ekran, na katerem je lahko opazovala lastno celjenje. Uživala jev žgečkljivem delovanju laserjev, ki so ji vedno znova obnovili lepoto tkiva do neomadeževanosti. In vsakič je še bolj vzljubila svoje telo. Zdaj je v njeni zavesti manjkal ta del ljubljenja.

Ko sta se že skoraj čisto spustila do centralnega dela s širokim zlatim oltarjem, jo je že prijemalo malodušje. Tedaj pa seje iz megle

c

izvila ogromna postava. Heron! Zagledal se ji je globoko v oči. Spolna energija ji je skozi pleksus udarila vse do možgan. Kaj vse sta počela ... Zona pohote ji je zatresla telo.

Obrnila se je k svojemu ljubimcu: »Jack, jaz ljubim ... oh, kako ljubim!«

»Vem, ljubica, vem, to je zato, ker si popolna.« je bil vesel, daje končno prišla k sebi, zato je lažje premagal kanček ljubosumja, ki se mu je motal po mislih. Dobro je videl njuna pogleda in prepoznal globino: v njej seje zrcalila smrt in oba sta si jo želela! To gaje malo zabolelo, kajti njemu se deklica ni še nikoli tako odprla.

»A se mi boš kmalu!« je pomislil.

»O, Jack, ampak jaz, Jack, fukaj me, prosim, fukaj me!«

Nevarno je povzdignila glas, videl je, bila je res onkraj, od nje je zavel vroč zrak, vse čakre so se odprle, zažarela je mavrično.

»Zdaj si pripravljena za molitev,« jo je umiril s poljubom. Potem ji je privzdignil prosojno haljico, narejeno posebej za to svečanost in jo posadil na molitveni kamen. To je bil velik alabastrni falus, ki je štrlel iz tal. Barbi je opazila, daje bilo vsenaokrog polno takšnih falusov, ki so se v koncentričnih krogih nizali vse od oltarja do roba platforme. Dekleta so že sedala v diamant in vzemala vase svete monolite. Videla je tudi nekaj moških, ki so se nasajali. Ko je bil kamen globoko v njej, je v trenutku vzljubila njegov hlad in ga začela ogrevati z vsem žarom.

»Kamenje blagoslovljen. Na njem boš lahko dočakala milost, ko bo za to prišel čas. Po njem bo vate vstopilo sveto seme in te očistilo. Orgazmotron imaš izključen, nocoj nič ne sme zmotiti naravnega zvoka svetega sladostrastja. Bodi širokega duha, otrok moj!« Poljubil jo je na čelo in se še sam usedel poleg nje. Razpel si je težko pozlačeno haljo in gladki rožnati kij mu je počasi izginil v temo črne zadnjice.

Verniki so sprli roke v molitev, iz globine njihovih teles se je iz-levila, sprva tiha potem pa vedno glasnejša, enakomerno mrmrajoča mantra. Vsi pogledi so bili uprti v oltar.

Velika zlata ploskev se je nenadoma krožno razprla in iz sredine dvignila Vrhovnega in Mater. Videti sta bila kot dve nebeški bitji, oba gola in neverjetne božanske lepote. Belo Materino oprsje so objemali kot oglje črni zublji dolgih las in se stikali z vrhom še bolj črnega trikotnika na mednožju. Poleg nje pa Njegova svetost dolgih, čisto belih las, izklesanega in zagorelega telesa, ki je z desnico objemal svojo sijočo erekcijo. Barbi gaje takoj prepoznala. Vzdrhtela je ob spominu na tisto daljno presunljivo noč, ko je izgubila nedolžnost. Kako je bilo zdaj vse osupljivo drugače. Živo seje spominjala tistega strahu in obupa. A zdaj?! Zdaj je bila v njej ena sama ljubezen. Kot da bi se vsa moč tedanjih čustev prelila v eno samo, najsilovitejše. Oh, kako si je želela popraviti vse tisto, kako obupano je zakoprnela.

In maša se je lahko začela. Izbrana sta legla na oltar v misijonarskem položaju. Maternica in os kozmosa sta se skladno združili v sveti molitvi. Spolovila vernikov so se jima počasi pridruževala s svojim valovanjem. Zdaj se je v mislih zahvaljevala za tisto težko učenje spolne molitve. Prepoznala je neskončnost Materine ljubezni, ki jih je morala tudi po nekajkrat na dan fistati, da bi lahko na njeni pesti vadile tantrično molitev. Kako ji je bila zdaj hvaležna, tudi po njeni zaslugi je postala taka goreča vernica. Ta gorečnost se je zdaj tudi zaslišala izpod nje in čmokaje so se začeli oglašati še drugi verniki in vernice. Mantra jim je tresla drobovja in drug za drugim so se počasi dvigovali v trans-stanje. Izbrana sta nabijala v skupinskem ritmu, iz Matere je lilo. Po platformi se je začelo cediti. Vulve so močile stalagmitske faluse in tudi iz nekaterih anusov je posočilo. Začel seje finalni ritem, enoten za vse. Bitja so se združila v eno in os je ejakulirala v maternico. Eksplozije v spolovilih je hladil sveti ejakulat, kije brizgnil iz falusov. Nožnice in rektumi so bili odrešeni. Ceremonija seje končala s čiščenjem. Matije po-srebala kapljice svetosti z najlepšega uda, možje pa so vstali in svojo ejakulacijo, ki so jo pri orgazmu morali zadržati s pritiskom na žlezo, izbrizgali v usta svojih partneric. Srca prebivalcev je preplavila božanska sreča, Sveta tekočina si je našla pot do njihovih

src skozi vsa tri vrata, oralna, vaginalna in analna, in obmirovala v sveti trojnosti. Začeli so vstajati, se objemati, poljubljati in si izpovedovati ljubezen.

Barbi ni izpustila prav nikogar, malo dlje se je zadržala le pri Kassie in Heronu, toda tu je bil tudi mojster Klaus, njena ljuba pretepača Bilur in Omar pa doktor ter koprofil Pascual in njegova lepa prašiča Maruša pa vse njene prekrasne sošolke in ljubeča Mati, pred katero je pokleknila in jo s slastjo poljubila v spolovilo ter poskušala z jezikom poiskati kakšno kapljico vrhovne svetosti, in čisto na koncu njena največja ljubezen, Jack.

»Ljuba moja deklica, bilo je prelepo! Zdaj boš odšla s sošolkami pod oltar, kjer boste od Vrhovnega prejele še sveto obhajilo, potem pa se mi boš pridružila v spodnji dvorani, kjer bo božična gostija, ki nam bo povrnila življenjske moči. Pojdi, čakajo te!«

Dekleta so ubogljivo odšla na oltar, loputa se je odprla in magnetno dvigalo jih je spustilo v malo zatemnjeno sobico. Na sredini je prepoznala rahlo osvetljeno postavo Vrhovnega. Ni mu videla obraza, a že gaje neizmerno ljubila. Zelo sije želela prižeti se k njemu in ga poljubiti, toda vedela je, da za to še ni zrela. Potem je zaslišala nežno povabilo.

»Pridite punčke moje, da vas operem grehov, obhajilo je že toplo. «

Ena za drugo so potem poklenile predenj, odprle usta in izpile velik curek vročega urina. Ker se je nazadnje olajšal v Barbiko, ji je bilo dovoljeno, da mu zadnje kapljice polovi z jezičkom. Pri tem se mu je hote čisto narahlo dotaknila režice in otrpnila od strahu. Hudo se je pregrešila in z grozo je čakala na alarm. A zgodil se je čudež.

Po daljšem premoru, je končno rekel:

»Vse vam je odpuščeno, otroci moji, naj bo Bog z vami!«

Potem je stopil korak nazaj in skrivnostno izginil v eter.

»Torej me ljubi tudi on, oh, bog, ljubi me ...«. Srce ji je razbijalo, neizmerna sreča jo je preplavila in jo odnesla daleč, daleč ...

Potem jih dolgo uro ni zmotil nihče, dekleta so odplavala v post-koitalno meditacijo. Potem jih je zbudila Mati in jih povabila h gostiji. Barbiko je zadržala, dokler se vse niso oddaljile.

»Tebe pa čakajo drugi užitki. Sleci haljo in odidi skozi tista vrata. Bog s teboj!«

Končno sama! Polna posvečenih čustev sta se spogledala. Čutil je, kako jo ljubi, kako nemočen je v njeni bližini. Objela sta se in se dolgo nežno poljubljala. Izpovedovala sta si ljubezen. O bog, kako je tudi ona njega ljubila!

Držeč se za roke sta odšla proti postelji, kije bila oblečena v belo svileno posteljnino. Po vsej sobi so gorele sveče. Na blagoslovljenih rjuhah sta zavzela položaj ljubimcev, vendar se njuni telesi fizično nista dotikali. Njun edini zaveznik, kiju bo popeljal k božji milosti, je postal eter.

Barbi se je ulegla na hrbet, se razprla in zazrla Vrhovnemu v oči. Gost, topel zrak ji je božal osramje.

Izgovorila je sveto predajo: »Svoje odprto telo polagam v tvoje srce in ti prisegam večno ljubezen!«

Svetost je klečal med njenimi nogami. Bilje vzravnan in jo je gledal globoko v oči. Sveti kij mu je štrlel proti stropu.

»V moje srce sprejemam tvoje odprto telo in ti prisegam večno ljubezen. Naj nama bo eter zaveznik in naj nama bog pomaga!«

Potem nista več spregovorila, spolni akt je stekel mentalno.

Nevidne nitke so se začele počasi plesti med njunimi telesi in njunimi duhovi. Po njih so se začeli pretakati blagi električni dražljaji. Drhtenje se je kmalu razširilo po obeh telesih. V predelu bokov je postajalo vedno bolj vroče. Nožnico ji je odprlo in sluz je milo ihtela iz nje, sijoči ud seje višnjevo nasmehnil. Ženski duh se je predal in razširil v kozmos, moški duh pa se je zasadil v osvobojeno predajo. Bila sta skladno spojena in drug v drugem. Kot dve različno obarvani tekočini, katerih pretakanje in mešanje je ustvarjalo mavrično žareč užitek. Nebeški občutek popolnosti je napolnil njuni srci. Postala sta to, za kar sta bila ustvarjena, in imela sta vse, kar sta potrebovala, nič ni več manjkalo.

V    tej zamaknjenosti sta uspela vztrajati dosti časa. Tako dolgo, dokler se jima ni zazdelo takšno stanje popolnoma normalno. Šele ko sta ga oba obvladala, seje obrnilo njima v prid. Šele takrat je prišlo darilo.

Orgazem seje začel pri obeh s takšno silovito natančnostjo, kot bi ga sam bog položil v njuni naročji. Tekel je počasi in po etapah. Prenehala sta z dihanjem, telesi sta se napeli do konca, slast je počasi gomazela po stopnicah proti vrhu in končno izdihnila v dolgi umirajoči astralni vrhunec. Nožnične stene so se krčile v neskončno počasnem gibanju, težko, moško seme pa ni zmoglo brizga, ampak je samo tiho polzelo po steblu navzdol in se bogato razlilo po ženskem trebuhu.

V    eter sta spuščala tihe izdihe kot blede odmeve tiste milosti, ki je polnila njuna duhova. In potem svete postkoitalne solze! Telesi sta omazilila s semenom in zlepljena zaspala do jutra.

Prebujanje je bilo prelepo. Barbi je kar pokala od življenja. Pestunja jo je nahranila in jo pospremila do njenih prostorov. Strastno je hrepenela po Jacku.

In komaj je dočakala trenutek. Že dosti prej sije telo namazala s posebno dišavo, ki ji jo je svetoval Jack, in se čisto gola vsedla v lotos, na sredo postelje ter mirno čakala na obisk. Golota ji je čudovito pristajala. Že zdavnaj se jo je naučila nositi in skoraj se ni več spominjala časov, ko je še nosila obleko.

Končno se je prižgala zelena luč.

živalska ljubezen

Presenečena je na vratih zagledala živalskega mojstra Klausa. Za darilo ji je privedel svojega najljubšega oslička, Donkeyja. Kako se gaje Barbi razveselila! Jack je bil navzoč pri njihovem spoznavanju. Svojo varovanko je blagoslovil in ji dal nekaj prijaznih napotkov za igrico, ki bo sledila. Toda Barbi gaje komaj še slišala, saj seje že vsa posvetila osličku in ga ljubeče čohala za ušeski.

»Veseli me, da si tako naklonjena živalim. To ti bo pomagalo, da se boš lahko naučila živalske ljubezni. Ker pa si že tako lepo razpoložena, bova kar takoj začela,« je dejal Klaus, ko so naposled ostali sami.

Mojster ji je najprej pokazal, kako naj se vživi v vlogo samice. Spolovilo je morala natreti z gonilnim izločkom, ki ga je prinesel s seboj v drobni steklenički. Sam ga ni smel odpreti, ker bi vonj na njegovih prstih lahko zmedel žival. To je morala storiti ona. Previdno ga je odprla in najprej povonjala, močan mošusni vonj ji je bil všeč.

»Nakapljaj si deset kapljic, nato pa močno vtiraj po spolovilu. Kar daj, tako, ja ... Mora se spojiti s tvojim hormonom, da boš všeč samcu, le daj ...«

Čez nekaj časa je Donkey zastrigel z ušesi in razširil nozdrvi.

»Dovolj bo, te že voha, zdaj se mu pa pojdi malo nastavljat. Obrni se in mu ritaj pred gobcem, nekajkrat se zaleti vanj, boš videla, kako bo poskočil!«

Osliček jo je nemirno ovohaval, krasno mu je zadišala. Razigrano je zahrzal in pri priči izplazil ogromno kajlo.

»Všeč si mu, poglej, je že pripravljen, žival ne rabi dolge predigre! Čisto pohlevno se mu nastavi, čas je!« Previdno je zlezla med kosmata kopita in čakala.

Donkey je nagonsko poiskal režo in jo tako živalsko naskočil, da ga je hlapec komaj držal na uzdih. K sreči je bila dimenzija njegovega glaviča samo malo večja od človeške, drugače bi ji potrgalo vhod. Akt je bil prekrut in dosti prekratek, da bi se lahko zbrala za orgazem. Klaus jo je potolažil, da se tega lahko nauči le s prakso. Prišlo ji je šele, ko je mojstra za konec pofafala in so Donkeyju medtem dovolili, daje hlastaje lizal spol svoje partnerke.

Ljubki osliček ji je prirasel k srcu. Med počitkom ga je ves čas ljubkovala in božala po vratu in za uhlji. Klaus ji je dovolil, da ga zajaha in hlapec ju je vodil naokrog po sobi. Mehka dlaka je prijetno dražila in z ježo si je priklicala še en orgazem. Mojster je bil zelo zadovoljen. Njena ljubezen do živali gaje navdušila.

Obljubil ji je, dajo bosta z Donkeyjem zdaj pogosto obiskala, da se bodo še šli »oslarije« in da se bo naučila vseh umetnosti sodom-ske ljubezni.

To se je zgodilo že kar naslednjega dne, ko je dobila obilen obrok oslovske sperme. Donkeyja so vpeli v statične uzde, da ga je lahko v miru fafala, ker bi jo bil drugače od silnega užitka poteptal s kopiti. Ko pa je špricnil vanjo, je skoraj bruhnila od gnusa. Seme je bilo strahovito grenko in z groznim naporom ga je spravljala po grlu. Klaus ji je prigovarjal, daje to res največja specialiteta in da se bo dosti laže sladkala s svinjskim ali pasjim močefitom. Kljub tolažbi so se ji usta še dolgo kremžila od žolčne grenkobe. Da bi se malo pošalil z njo, je predlagal, da se gredo: »Kdor išče, ta najde«. Barbi si je zavezala oči, Klaus pa ga je vtaknil v oslovsko rit in tam spustil. Potem ji je velel, da seme poišče in ga za nagrado posreba,

O

do zadnje kapljice seveda. Ni potrebovala dosti, da gaje odkrila. Ko je na jeziku končno okusila pravo moškost je mojstra milo zaprosila, naj jo med cuzanjem tolaži z roko. To je rad storil in bilje prav nežen z njo. Po zadnjem požirku ji je šepnil:

»Živalca moja, kako si to dobro naredila, poglej Donkeyja, hlapček mu ga že ves čas vleče, mislim, da bo zdaj lahko še enkrat skočil. Predigre je bilo dovolj, zdaj bomo zares fukali! Daj se mu zdaj še za povohat, potem pa bodi spet tako pohlevna kot včeraj. Zelo si želim, da bi ti prišlo, veš. Zberi se, vzemi si čas in čisto se sprosti, saj to je tisto, kar ti je usojeno, psica, to je tisto, kar ti leži! Ne skrbi, jaz vaju bom združil, da se bosta lahko resnično ljubila.«

Barbi je tokrat res dala vse od sebe. Mati jih je že naučila koncentracije za akt z živaljo, zato je lahko že čez nekaj trenutkov popolnoma osredotočila duha in odprla navlaženo vulvo.

Debela živalska kurčevina jo je do konca zapolnila. Drhtela je po vsem telesu in stokala od slasti:

»Ohhh, Klaus, kako je to lepo ...«

»Seveda je lepo, ti kar uživaj, vzemi si čas, Donkey bo zdaj malo daljši, ne nasadi se še cela, počasi, počasi ...«

Osliček je bil tako trdno vpet, da jo je lahko porival le na kratko. Uzde so stokale od napetosti, ohišje je bilo zelo trdno, napravljeno iz lesa, kar je bilo prava muzejska vrednost. Klaus jo je držal za boke in mirno vodil igro. Draž je rasla v njej, vulva je plala, čutila je, da ji bo prišlo prav živalsko.

»Oh, Klaus, pusti me, daj mu, da me osreči ...«

»Še malo zdrži ... še malo ... še malo ... vidiš, da gre ... Tokrat ti vodiš igro, ker si pametnejša ... Uh, dobro ti gre ... ja, ja ... Ga imaš? Dobro, zdaj pa pojdi nanj, popustil bom uzde, kar zgonita se, zaslužila sta si!«

Leseno streme je zaropotalo in osel je pobezljal vanjo.

»Da, da, to hočem, prišlo mi bo ... jaz sem žival, jaz sem tvoja samica ... Fukaj me, goni me, goni me!«

»Seveda si žival, psica si, Barbi, zdaj si se zares našla!«

Zadnji raki so bili naj silovitejši, divje je hrzal in grizel v zrak, Barbi je kričala od naslade, bila sta eno!

Obklečala je na vseh štirih in komaj lovila sapo. Od silne naslade in grozovitih bolečin so se ji vlile solze. Zahvaljevala se je mojstru za prejeto milost. Ta jo je počasi povlekel izpod živali in velel Ani, da ji obriše sledi krvi in oslovske sperme s stegen in spolovila. Potem si jo je zvrnil čez kolena in jo nežno božal m trepljal po ritki, da se spočije.

»Vidiš, kako lepo je blagoslovljena ljubezen z živaljo. Vidiš, kakšno silovito milost nam lahko daruje. Nimaš pojma, kako si se mu odprla. Nobenih resnih posledic ti ni napravil, razen na stenah, ker je bil tako divji. Kar spočij si, psica, bila si zelo pridna in da boš lahko to prvo pravo animalno noč ohranila v večnem spominu, ti bom nekaj podaril. Tvojo lepo belo ritko bomo ožigosali z Donkey-jevim znakom. Odslej boš samo ti njegova in nobena druga. Tako kot si mu nastavila, ti ne zna nobena, še oslica ne. Kako krasno te je pogonil! Takoj sem vedel, da si bosta všeč. Nimaš pojma, koliko časa je revček iskal pravo ljubezen. A ne skrbita, ne bom prekinil vajine romance. Ko boš zapustila Zavode, bo Donkey lahko odšel s tabo na tvoj dom. Živalska ljubezen je sveta, zato, dajmo, ožigosajmo jo! Witolf, železo! Stisni zobe, otrok, malce bo zapeklo.«

Nasledje jutro je Barbi s ponosom razkazovala sošolkam lepo zaceljeni osličkov žig. Bila je prva izmed vseh deklet, ki se je lahko ponašala s to častjo. Ožigosana je bila lahko le tista psica, kije zmogla nastaviti z resnično ljubeznijo in ob tem doživeti božjo milost. Samo Ajša, Klausova varovanka, si je že prislužila takšno čast, a samo pod kozlom. Dekleta so bila na moč radovedna in so želela slišati vse o Donkeyju. Mati, ki je svojo najljubšo učenko v vsem protežirala, je pri počitku dovolila, da jim Barbi pripoveduje o izkušnjah v sodomski ljubezni. Deklica je to storila s takšno iskreno strastjo, da so si vse zaželele Donkeyja. Vendar je bila osličkova izbranka samo ena. Druga dekleta so šla večinoma pod svinje in kozle, le Kassie je na Heronovo posredovanje lahko to počela z mladim, še neugnanim ponijem. Praviloma so bila dekleta izbrana za

eno samo žival, ker je urjenje z enim' in istim samcem omogočalo lažjo dosego orgazma. Barbi pa je bila izjema.

Klaus jo je takoj začel uriti v svojih hlevih še z drugimi živalmi. Začutil je njen talent in hotel je, da ga razvije. Najprej je šla pod prašiča. Da je nizka in težka žival ni mogla poškodovati s parklji je nosila trpežen gumiran oklep, iz katerega je svobodno dihalo samo spolovilo. Pigija je zelo težko vzljubila in le počasi sta napredovala.

Najprej je morala vzdržati nerodno jahanje dvestotih kil, potem so se morala njena ušesa privaditi oglušujočega kruljenja ob vrhuncih, ki jih je zmogel zavaljenec nizati dolgo, kar enega za drugim. A čez približno dva tedna je že lahko lovila grobi in neenakomerni svinjski ritem in se naučila celo ljubko cviliti, ko ji je prišlo. Pigi je rad skakal nanjo. Jack je prihajal z Vrhovnim dostikrat gledat Svinjarije, zato je Klaus dal izdelati prikupno stajo, nastlano z mehkim senom, kamor je zapiral Barbi in njenega štirinožnega prijateljčka.

Kako sta se znala lepo goniti!

Okrog je dal postaviti sedeže in na njih so se gledalci na moč zabavali. Če seje komu zaželelo praznjenja, je samo požvižgal samici in ta je poslušno pritekla k ograji ter ga nežno pogoltnila.

Včasih ji je Klaus ukazal, da se poleg svinjskega natre še z osli-čjim izločkom. Takrat so pripeljali k ogradi Donkeyja in strašno dražili njegovo ljubosumje. Oh, kako se ji je potem maščeval! Da ne bi užalil njegovega ponosa, ju je Klaus ob takih trenutkih združeval analno in Donkey je bil takrat še posebej neusmiljen z njo. Ritka je po takšnih seansah vedno zacvetela.

Po Svinjarijah so prišle na vrsto še Kozlarije in nazadnje še Pasji dnevi z mlado in močno nemško dogo.

Igre z živalmi so Barbiko napolnile z otožnostjo. Spomnila se je svojih dog, Šikse in Uda, in prvič, odkar je bila v Zavodih, je zares pogrešala svoj dom. Neki večer se je Jacku izpovedala.

»To, kar čutiš je normalno, Barbi, čeprav sem nekoliko presenečen. V ljubezni si tako čudovita, prava umetnica, in mislil sem, da si srečna ...«

»Saj sem, Jack, samo ...«

»Kadar te oblije božja milost, tvoj prekrasni obrazek tako angelsko zažari, da je to nedvomno najlepši prizor, kar sem jih kdaj videl, pa vendar vidim, da ta sreča ni popolna. Zakaj, deklica moja? Kaj ne uživaš v svojem poslanstvu, mar niso tvoji dnevi do zadnjega trenutka napolnjeni z lepim, kaj ne vidiš, kakšen cvet je razvilo tvoje telo? Poglej se v ogledalo, kakšna lepa ženska si postala. Izgubila si deške boke in jih namesto tega mehko napolonila in zaoblila. Poglej, tukaj zadaj, kakšna dva polna meseca imaš namesto ritnic in kako skladno se zlivata v dolgi sloki stegni. In tvoje prekipevajoče prsi, modrikaste od prezgodnjega vzhajanja, priznam, Barbi, da še nisem videl popolnejših dojk, ki še kar silijo onkraj že tako dih je-majoče lepote. Tvoja spolna sla je razvita v zavidljive širine, telo in duh ne potrebujeta več eliksirja. V tebi smo prižgali ogenj, ki te neprestano žge in dela tako krotko. Kako lepo ga znaš sama gasiti in spet prižigati! Oh, kako te ljubim, deklica moja, vsak, ki te bo le enkrat spoznal, te bo večno ljubil. Zavedaj se tega! Ko boš zapustila Zavode, boš imela neprecenljivo vrednost v družbi. Veseli se, da boš ravno ti obudila v življenje vse te nesrečne ljudi. Veš, kako bo tvoj oče ponosen nate!«

»AmpakJack, saj nič ne vem o njem ... Ali me sploh še ...«

»Tvoj oče te ljubi bolj kot kdajkoli in te pogreša huje kot ti njega. V mukah nestrpnosti hrepeni po tvoji vrnitvi in ti želi čim hitrejše napredovanje. Cela družina se pripravlja na trenutek, ko se boš vrnila na domače ognjišče, srečna in odprta. Naslednji mesec bodo prišli vsi skupaj sem na obisk, da te preizkusijo.«

»Oh, kaj res, očka, bratje, striček Teo ... Oh, Jack, kako sem ti hvaležna ... Ljubim te!«

Poljubila gaje kot nedolžno, a že odraslo dekle. Njeno telo seje res že ponašalo z žensko lepoto, le obrazek je še vedno imela iskreno naiven in njen spol je bil videti še vedno deviško dekliški. Takšne ženske so na planetu že davno izumrle.

Kaviar

Klici po interfonu so kar deževali. In vsakič se je naučila česa novega. Ponavadi je že zjutraj zaslišala alarm. Na malem ekrančku je vedno utripala številka mentorja, ki jo je klical k ljubljenju. Neko jutro je po obilnem zajtrku odšla v kopalnico, da se olajša. Čez nekaj trenutkov jo je poklicala Ani:

»Si se že pokakala, ljubica?«

»Ne še....«

»Odlično, potem pa kar ustavi drekca, Pascual ti zvoni!«

Pohitela je iz kopalnice in se postavila pred vrata. Ko so se odprla, sta jo že čakala operativca in vesela ju je pozdravila. Vajeno se jima je prepustila v spremstvo, ko so krenili proti domovanju njene sošolke Pauline. Tudi tukaj je bil vstop že sproščen in Barbi je pomislila, kako neusmiljeno hitro potekajo ta jutranja ljubljenja, vedno brez prave predigre, kaj šele romantike. Začela je raje moliti.

»Dobro jutro, bajsika, si že kakala? Ne še? Prima! Potem pa le splezaj na mizo in se mi odpri, rad bi preveril tvoj status!«

Pascual, debeli Arabec, sije natikal rokavice in seji dobrodušno smehljal. Vse seje tako hitro odvijalo, da se ni uspela niti dodobra omehčati. Še preden je pravilno odprla ji je že vstavil levi palec in

kazalec, ji nadvse spretno na široko raztegnil anus in ji globoko v rektum zarinil vse štiri prste desnice. Bilo je tako bliskovito, da je nagonsko zaprla stene in rahlo kriknila.

»No, zmehčaj, kakica, zmehčaj! Saj se ti ne bo nič slabega zgodilo. Kaviarska pojedina je velik luksuz, le malokdo si to lahko privošči ... Tako, ja, vidiš, kako si pametna ...«

Z rutinerskimi kretnjami je ril po njej in jo raziskoval.

»Čisto polna si, krasno, krasno ... Polna kot prašička, do zadnjega kotička ... Mmm, se mi že cedijo sline. Maruška, pridi, bomo kar takoj začeli!«

Pestunja je bila prekrasno dekle, Barbi v Zavodih še ni videla lepše.

»Poglej jo, packo mojo, kaj ni lepa? Ta bi za košček kaviarja naredila vse, prava sladkosnednica je, boš videla. Kajne, da je tako, packica ... ja, ja, liži, liži!«

Pestunja je pridno lizala rjavkasto desnico, s katero je prej gospodar pregledal Barbiko.

»No, ljubici, pa začnimo z našo pojedino, prazni želodčki že grulijo, ni tako?!«

Preveril je še, če Barbiki ustreza sralni položaj na mizi in želela je, da ji še malo privzdigne trup, da bo lahko bolje pritisnila. Stegna ji je zato še raztegnil z ginekološkimi objemkami.

»Tako, takšne ste mi všeč!«

Z dlanjo jo je pognetel po trebuhu.

»No, bova naredila lepo baso, bova?«

»Bova, ljubi Pascual,« je s težavo izdahnila in spustila drobni plinček.

»No, tako se govori, prduljica moja. Že močno pritiska, kaj?«

»Da, močno!«

»No, še malo ga pocrkljaj v posteljici, še malo ga porajcaj, da se mu ne bo tako mudilo ven. Najprej bova morala poskrbeti za Pas-cualovega kujona, kije že tudi ves nestrpen. Šele potem bova lahko spustila ven tvojo klobasico.«

Potem se je povzpel na svOjo učenko in si približal priročni pomični stolček, ki je bil fiksiran na strop. Zdaj se ji je lahko sproščeno usedel tik nad dojkami, ji s stegni objel obraz in ji k ustom ponudil svojo smrdečo kurčino. Stolček je imel na sredini izrez. Tja je namestil svoj ogromni rjavi zadnjik, kije vzbudil v Barbiki zaradi prav kraterske mogočnosti renično spoštovanje.

»Oh, vidim te, dušica, me že ljubiš! Pripravljen sem nate, veš, pogoltni me zdaj spredaj ... tako ... lepo, počasi me spravi v grlo ... ja, ja ... Pokazal ti bom prvo lekcijo, ki sem se je naučil od svojega očeta in ta od svojega. Tradicija je tista, ki naredi družino močno! Če me boš znala pravilno olajšati, ti bom dal z obeh strani resnično ljubezen. Ko boš fafala, misli na sveti tovor v moji riti, ljubi ga z vsem srcem in ujela boš njegov ritem. Potrudi se in poplačana boš z velikim blagoslovom! No, daj, ljubica, kar začni, popolnoma se ti prepuščam.«

Barbi je hlastnila po kurcu, jezik je plazila po celi njegovi dolžini in zahrepenela je po zapolnitvi. Padala je v ekstazo. Ko mu je govno pokukalo iz zevi, jo je objel nebeški smrad. Zaželela sije dreka! Vlekla ga je ven in vlekla, izgubila je občutek za realnost. Kurac v njenih ustih se ji je v mislih spremenil v ogromno ljubeče govno. Naposled je Arabec uživaško bruhnil vanjo seme in istočasno tlesknil na njen trebuh mogočen kadeči se drek.

»Oh, lepo, prašiča, lepo ...« je hropel in jo božal po ličkih, »Vedel sem, da boš uspela. Pa kako lepo nama je prišlo!«

Batino ji je še malo pustil med ustnicami, daje posesala vse ven, potem pa se je ročno obrnil na stolčku in jeziku ponudil še rit.

»Razmaži si zdaj mojo ljubezen po dojkah, saj vidiš, da že komaj čaka in dovoli, da te gledam pri tem svetem opravilu. Pa ne pozabi zraven poljubkovati še mojega ritnika in povrtaj malo z jezičkom po danki, morda najdeš še kaj zase.«

Kot da bi komaj čakala na to, se je požrešno zažrla v tisti ogromni orientalski čmar, ki jo je prej tako narajcal. Ritnice so ji prekrivale cel obraz, zato je kar na slepo segla z rokama še po vročem dreku na trebuhu in se začela mazati.

»Kako lepo se mažeš, kako dobro to delaš. Kajne, Maruša? Poglej jo, prava umetnica. Tako, lepo povsod je treba, te vzburja, kaj, ti je lepo? No, zagrabi še to zadnjo kepo in si z njo podrkaj klit. Ko boš prihajala, lahko spustiš iz kletke še svojo žival.«

Končno! Mislila je, da odrešitev ne bo nikoli prišla. Pa tudi navadila seje na muko tiščanja, ki ji je čudežno povečevala draž. Obsedena z učiteljevo ritjo je zagazila v svoje osramje. Drkanje z drekom je bilo nekaj čudovitega. Orgazem je bil blizu. Z jezikom je zavrtala globoko v arabski izvir temne ljubezni in tam vzradoščena odkrila koščke mehkega globočnika, ki so trepetaje čakali na svojo odrešitev. Ko jih je s hudim garanjem naposled le izbezala, je prilezlo tudi iz nje. Na porcelanast krožnik v Marušinih rokah je položila prekrasno rjavo zverinico.

»Odlično! To je pravi kaviar! Poglej si sama, ko boš prišla malo k sebi. Takega ne vidimo vsak dan, je tako, Maruša?«

Pestunja je pokimala in Barbiki, vsej zasopli od božanskega vrhunca, pokazala trofejo.

»No, packici moji, zdaj pa se bosta lahko posladkali.«

Barbiki je odpel noge, ji galantno ponudil roko, daje lahko splezala z mize, in jo tako, vso umazano od dreka, popeljal k slavnostno pogrnjeni mizi.

»Sedita ljubici. Draga moja Barbika, dobro si opravila izpit. Dovoli, da še degustiram tvojo kuho. Na moč me zanima, kaj si nam pripravila.«

Vzel je srebrn pribor in si fino odrezal mali košček. Ko ga je vzel v usta je zaprl oči in ga dolgo prežvekoval. Vidno je užival. Potem je počasi pogoltnil in dolgo časa molčal. Dekleti sta čakali.

»Kakšna aroma, kakšna tekstura, prisegam pri najvišjem, da še nisem jedel boljšega! Slovesno izjavlajm, da si izpit opravila s čisto desetko. Nazdravimo si, dekleti, sveta vodica že čaka na vaju, primerno ohlajena v kozarcih!«

Barbi je prvič okusila hladen moški urin. Bil je močnega okusa in malce obogaten z limono. Zdel se ji je zares žlahten. Pascual je

pohvalil njen izboren okus, nato pa je ostanek govna pravično razdelil med dekleti. Ob prijetnem kramljanju in okusnem obedovanju je minilo dopoldne, kot bi mignil. Če je ne bi klicale prijetne dolžnosti, bi lahko Barbi še dolgo ostala v njuni družbi.

Barbiko obišče družina

Težko pričakovano jutro je končno napočilo.

V sobo je vstopilo njenih pet najdražjih. Čeprav ji je srce kar igralo od radosti, je vzorno obklečala sredi sobe in jih sklonjenega pogleda pozdravila.

»Zbrana sem, odprta sem in sprejemam vašo ljubezen.«

»Hčerka moja, kako si lepa, otrok moj, pridi vendar ...«

Dvignila je pogled in se zazrla v svetleče oči polne ljubezni. Zajokala je.

»Očka!« mu je stekla v objem. Stisnil jo je k sebi in poljubil. Začutila je še druge roke. Kako so bili vsi ganjeni. Poljubljali so jo, jo božali, objemali, Teo je kar zaplesal z njo po sobi.

»Poglejte, kakšna krasotica!«

Bila je gola, obuta samo v bele krznene nogavičke.

»Barbi, v kakšno lepotico si se nam razvila!«

Povsod sojo otipavali, jo poljubljali po prsih. Šla je iz rok v roke. Bila je vsa omamljena od sreče.

»Ljubi moji, ah, ljubi moji ... Odložite plašče, naj vas tudi jaz poljubkujem ...«

Slekli so se in se nervozno postavili v vrsto. Vanjo je zaštrlelo pet ljubih domačih penisov z že sluzastimi vrhovi.

»Kako ste lepi, tako sem že hrepenela po vas, darujte mi te prve kapljice svetosti, tako me že žeja po vas!«

Po zakonu je morala najprej poklekniti k najmlajšima. Presenečenje nad njeno pobožnostjo jih je vzpalilo do konca. Polizala ju je in komaj sta vzdržala. Potem je vsem naredila enako. Od strička debeluha je kar kapljalo, cvilil je od ugodja in ves srečen poskakoval naokoli. Zadnjega je lizala očeta. Zavedanje, da okuša domače seme, jo je navdalo z občutkom varnosti. Spet je bila z njimi in ganilo jo je do solz, tudi njemu so privrele kaplje radosti. Dvignil jo je v naročje.

»Povej mi, otrok, kaj si se res tako razvila, kot so mi povedali? Česa si najbolj želiš?«

»Oh, ljubite me oče, ljubite, to je moja edina želja ...«

»Si mi bila zvesta, si izvajala ljubezen, kot sem te učil?«

»Sem, oče, veliko sem se naučila.«

»Potem pa dajmo, preizkusimo, če je vse, kar govoriš, res!«

Odnesel jo je na posteljo. Lepo se mu je raztegnila in mu odprla naročje.

»Naj vidim, če tvoja vulva še tako diši po devištvu kot nekoč.«

Usta je potopil v njen vrelec: »Oh, kako je sveža, kako lepo je gladka in bela, kot da ne bi še nikdar okusila ljubezni.«

»Saj tudi ni! Pravo ljubezen bo okusila danes. Dajte, oče, pridite vame, vsa sem se vam odprla in tako sem prazna ...«

Pil jo je s slastjo. Izlivala seje vanj kot droben studenček.

»Še umirajočega v puščavi bi ožejala. Zdaj bom šel vate, otrok moj, si res pripravljena?«

»Oh, da, oče, dajte, napravite mi ...«

Povzpel se je nanjo in počasi prodrl. Bipala je gosto in takoj bi lahko prišla, a ni hotela. Zadrževala je, da bi se združila z njim v skupnem orgazmu. Med poljubljanjem sta si šepetala najlepše besede ljubezni. Barbi še nikoli ni tako močno čutila. Končno je bila z njim. Ogenj je žgal njuni telesi, kot da bi umirala, in kriče sta se razletela v njun prvi skupni nebeški vrhunec.

»Oh, ne, Ken, to je prelepo ... Ken, to je prehudo ... Daj, daj, ne zdržim več ... Ken!«, je vpil Teo in skakal okrog njiju po postelji, medtem ko je stari še z zadnjimi sunki končeval v zaljubljeno hčerko.

Vsa blažena, še vedno ležeča pod svojim najdražjim je stegnila roke k Teu.

»Daj, striček, poklekni sem k moji glavi, prodri mi v usta.«

»Ja seveda, Barbikica, ljubica, takoj, srček moj ...«

Barbi je močno zasukala glavo nazaj in stric ji je zarinil od zadaj celega.

»Oh, Ken, poglej, kaj sploh lahko verjameš, celega papca Ken, čisto celega, in kako je lačna, Ken, kako nenasitna je ta naša psič-kica, saj te že lahko tako imenujem, kaj? Auuu ...«

Porival jo je globoko v grlo in zraven zavijal kot pes. Nečakinji je že drugič prihajalo.

Očka se ji je prijazno smehljal, »Oh, zaklad ti moj!« jo je božal po dojkah.

»Teo, zdaj boš moral ven, da me bo lahko očistila. Samo poglej, kako je tudi mladež že nestrpna. Ti, Stom, si najstarejši. Ti boš prvi. Pojdi pod mene in z usti prestrezi kapljice svetega, dodobra jo moraš posrebati, da bo imela še prostor. Čuvaj seme, potem ji ga boš izpljunil v usta.«

»Oh, Ken, kaj res moram, pusti me samo še majčkeno.«

»Teo, ne bodi otročji, saj si že čisto zaripel. Dobro veš, kam moraš napraviti prvič.«

Čeprav nerad, je Teo le moral ubogati brata. Barbi je spoštljivo očistila očeta, medtem pa se ji je Storn lačno zažrl v spol.

»Dobro je! Pusti zdaj bratu, da ti daruje še malo moje sperme, zaslužila si jo.«

Nežno je pritegnil brata k njenemu licu, poljubila sta se in Barbi je pila. Življenje je teklo vanjo, vsa je zaživela.

»Tega ne zdržim več, ne, ne, ne morem,« je cepetal Teo, »Storn, daj mi malo tvojo rit!«

Zajel je celo kepo masti iz želejne posode in jo kar od daleč tlesknil na nečakov anus. Vajena luknja se je razprla in Teo je bil v njej kot bi mignil.

»No, daj pomolzi mi ga malo, mrcina, daj! Mmmmm, tako, tako ...«

Stornov rektum je delal kot stroj in stric je bil naposled pri koncu. Izpulil ga je in se sesedel na posteljo.

»No, pridi zdaj k stričku, biserček, zajahaj mojega konjička, zdaj je pripravljen zate.«

Barbi ga je objela okrog vratu, on pa ji ga je tako ljubko vstavil, da so vsi zaploskali.

»Poglej jo Ken, to našo psico! Poglej, kako se zna goniti, poglej, kako se ujčka po njem, aah, čudovita je!«

Zagrabil jo je za boke in si jo začel še sam nabijati na kurac. To jima je še bolj ugajalo.

»Ti prašička pohotna, kako uživaš, kaj ... Diči, diči, di-ča, urno na konji-ča, hop, hop, hop, hop ... HOOOOP!«

Curkoma jo je poplavljal. Trgalo jo je na dvoje. Bilo je divje in čudovito.

Pomirjena in srečna mu je omahnila na ramo.

»Oh, koliko let sva morala čakati, kajne? Priznaj, srček moj zlati, da si si tudi ti želela.!«

»Priznam, striček, močno sem si te želela, to pa zato, ker te ljubim.«

Poljubila sta se. Izgledala sta res romantično: kot porcelan krhka deklica, vsa spokojna v objemu debelega dobrohotnega strica.

»Kaleb, pojdi zdaj ti lovit!« je ukazal oče. Kaleb je pokleknil in lizal že izcejeno seme po stričevem udu, kije bil sicer še vedno zaboden v sestrini nožnici. Potem jo je Teo prijel za stegni in jo tako, široko razkrečeno, razsedlal. V Kalebova usta je pritekel izdaten studenček. Ko mu je uspelo poloviti vse, so jo spet položili na posteljo in drugi brat ji je dal piti. Teo ji je medtem šepetal na uho: »Kakšna se ti zdi moja spermica, je dobra, je sladka?« Prikimavala je. »Seveda je slastna, dolgo sem jo hranil samo zate, nikomur je

nisem privoščil ves teden. Kajne, da je nekaj posebnega? Kar nau-žij seje, kuzlica mlada, kar papkaj!«

Ko so končali, je oče dvignil zibko. »Tako, zadj te bo fukal Storn. Pridi sem in se mu nastavi od zadaj. To je edini položaj, ki ustreza mojemu prvorojencu.« Pri tem ga je poljubil na usta in ga ljubeče podrkal po kipečem nabrekležu.

Storn je dolgo nabijal. Bil je temeljit in je imel izvrstno tehniko. Sestri je priklical več orgazmov, predenje končal svoj sveti maraton.

Fant je zbudil pozornost Vrhovnega, ki je z Jackom in glavnim zdravnikom opazoval družinsko snidenje.

»Kakšna familija! Vse vem o njihovi strasti, a vseeno nisem pričakoval tolikšnega zavedanja. Kakšni briljantni primerki makrofa-lije! In poglej si tega žrebca! V njem se skriva največji potencial. Mogoče bi bil celo primeren za novega mentorja. Konec drugega leta se Klausu izteče staž, kaj praviš, Žan?«

»Da, to sploh ni slaba zamisel, visokost. Fantje nagnjen k sodomiji, to se mu pozna že po načinu koitalnega gibanja. Sploh pa sem slišal, da je velik zoofil, menda je sestri že izuril dve dogi, sicer popolnoma spontano in po svoji metodi, a je že pokazal nedvomen talent.«

»No, kolega, če mi uspe prepričati Walsteina, bo naš projekt požel kar dvojno zmago. »

Zaradi neskončne obdelave sta dvojčka postajala nestrpna. Izmenično sta ji dajala za fafat, vendar to ju je samo še bolj živinilo. Hvalila sta nebo, ko je vrsta končno prišla nanju.

»Bratca ti bosta napravila skupaj, saj veš, da sta neločljiva v vsem.«

Kaleb je že ležal na postelji in si miril erekcijo.

»No, hčerka, uleži se na bratca s hrbtom, pohiti, poglej, kako te zaljubljeno gleda. Odpri se na široko, tako, ja. Kaleb, izpusti ga, ti ga bo očka vstavil v nožnico. No, dajmo!«

Prodrl ji je s Kalebovim udom in j o nasadil do konca. Od ugodja je zaihtela.

»Je dobro, otrok moj? Da, da, vem, vem. Kar nasloni se na bratca in drži odprto, zdaj pride še Maksi. Pridi sin moj, tudi tebi bom

l-

pomagal. Sestra bo zdaj prvič uživala z vama, zato bodimo pobožni. Lezi nanju, sine, in ju objemi. Tako, samo še malo ... in noter si!

Najtrša klina sta jo rukala z vso močjo. Dolgo so delali, preden je oče blagoslovil orgazem. Barbi jima je podarila dva zaporedna zavest zgubljajoča orgazma, za vsakega brata enega.

Teo je ploskal: »Fantastično, pravljično, dva Žilavca v eni sami luknjici! Kako nebeško! Še, še jo dajta! Potrebna je, širi se, odpira se! Oh, spet rabim riti. Kdo mi bo nastavil, Walsteini? Lahko malo porijem po Maksiju?«

»Pusti jih vendar, Teo, saj veš, da morajo biti prvič sami.«

»Oh, brat moj, kako si krut z mano. Kaj pa naj potem delam? Storna ne morem več fukat, pretrd je danes zame. Aaah, že vem, pa saj ji ga še nisem dal za očistit. Daj, da zlezem med njih in ji ga dam za fafat, usta ima še prosta.«

»Za božjo voljo, Teo, daj jim mir! Če te bo to kaj umirilo, ti ga lahko jaz očedim.«

»Oho, vaša gnada, Walstein mlajši, seveda bi me zadovoljilo. Le pridi sem in pokaži, če so tvoje ustnice še tako ljubeče kot nekoč. Da, da, slurp, slurp, še se spomniš, tako, tako, globqk bodi, bratec, globok, tak, tak ... Ni slabo ... Ampak moram ti povedati, da te hčerka vseeno prekaša ... Ho, ho, hi, hi ... No, še daj, še malo ... Njami, njami, njami ... Haaaam ... In špricamo, Ken ... Lepo od tebe, zelo lepo ... Vse pospravi, tako, za mojo ljubo nečakinjico!«

Barbi je potem pojedla še dodatno stričevo porcijo iz očetovih ust in ostanke dvojčkov s Stronovim poljubom. Vsem seje lepo zahvalila za izkazano ljubezen, nato pa je sledil počitek z okrepčilom.

Vendar tudi ta ni minil brez šaljenja. Najmlajšima je najbolj nagajal njen grlenček. Z banano sta ji ga zdražila do visokega bipa, potem pa sta v njena široko odprta usta metala kokosove kepice. Ob vsaki je morala priti. Poraženec bi bil tisti, ob čigar kroglici se ji to prvič ne bi posrečilo. Stara dva sta stavila in se na moč zabavala. Ob dvanajstem orgazmu se ji je prvič zataknilo: Maxi je bil poraženec, Teo pa zmagovalec. Z debelim usnjenim trakom jih je nečaku naložil po riti toliko, da se je čisto prekrila z barvo temne fuksije.

Očka se je nasmejal do solz. Tudi Barbi je veselo uživala. Ležala je v očetovem objemu in se mu muckala ob prsi. Kako ga je ljubila, kako je ljubila vse skupaj. Niso pozabili nanjo, oh, hvala ti, bog! Prvič v življenju je čutila, da je vse dobro. Bila je srečna. Zdaj se je spomnila Jackovih besed: »Ti boš radost tvoje družine.« Razumela jih je, še več, to sije pravzaprav že ves čas želela. In naj se to nikoli ne neha!

»Hi, hi, hi, Teo, ti nas pa res znaš nasmejati! Oh, Teo, ko te takole gledam z Maxijem v naročju,« zdaj ga je že poljubljal po natolčeni riti, »in ko pogledam zraven še sebe s prekrasno hčerko v naročju, začutim, kako je moje življenje popolno. Teo, družina je res najpomembnejša stvar na svetu.«

»Bratec moj, to sem jaz že zdavnaj ugotovil. Ljubezen do družine mi je bila tako rekoč položena v zibko. Najprej mi jo je privzgajal očka, potem ti, bratec, in nato še vsi tvoji otroci, vse do tega zadnjega biserčka, ki ga pestuješ v naročju. Oh, hvala ti bog, da lahko uživam v tako čudoviti družini! Zares smo si ustvarili dober svet.«

Barbi mu je poslala poljubček, potem pa se je zazrla v očetove oči. Zdel se ji je lep kot bog in dolgo sta se poljubljala. Staremu je šlo kar na jok in spet seje v njem začel prebujati ogenj.

»Oh, otrok moj, zlati, oh, ti zakladek moj majceni, ljubim te! Naj te okopljem v zlatem dežju. Hočeš? Pridite sem, otroci moji! Pokleknite vsi okrog nje, pomagajte svoji sestri popiti njen prvi zlati očetov napoj. Storn, kje si ...«

Mladec je medtem brskal po sobi in privlekel iz omare dva kovčka, bele in črne barve. Hotel je ravno odpreti belega, ko gaje poklical očka. Zdaj je pohitel k drugim. Kleče so se stisnili skupaj in objeli okrog pasu.

»Tako, ja, otroci moji, imejte se radi, to je vaše poslanstvo! Odprite zdaj usteča, no, prvi curek gre na tla, drugi pa se piti. Le pijte, deca moja, za vse bo zadosti. Tebi, Barbi, ki me piješ prvič bom, dal največ, le goltaj, le pij. Vidiš kako znaš ... Tako, posesaj me zdaj, če je morda ostalo še kaj notri. Končano! Zdaj se pa lepo očedite med seboj!«

»Oh, Ken, ne bodi no tako skop z dekletom. Vidiš, dajo še žeja. Pridi k stričku, deklica zlata, boš še pila. Jaz bom dal pa vse tebi, ker vem, kako je dobro zate, da popiješ kaj toplega. No, dajva, prvi curek gre na tla, drugi pa se piti da. Oh, sveto olajšanje ... Hi, hi, kaj pa tako mežikaš, te pečejo očke, ker tako šprica, kajneda? Kar zapri jih, tako, bova še malo obrazček umila po jedi. Tako, tako, stric ima veliko zate. Nastavi še luliko. Lepo jo bova umila. Kaj pa je? Bi ti tudi rada lulala? Oh, spusti vendar, otrok, bova združila najine zlate studenčke. Ja, krasno, poglejte, Walsteini, kakšna skladnost, kakšna reka ljubezni!«

Bilo ji je tako dobro, zahvaljevala seje stricu, da tako dobro razume njene potrebe. Po hrbtu ji je spet gomazelo in kar ritala je, medtem ko sta dvojčka še z jezički brodila po lužicah na njenem telesu in roka ji je kar sama zašla v mednožje.

Stara dva sta po olajšanju malo popustila.

»Pustimo jo zdaj nekaj časa, Teo, naj bo sama s sabo!«

»Oče, poglejte, kaj sem našel!« je navdušeno zaklical Stom.

V odprtem kovčku seje bleščalo deset analnih širilcev, belih kot sneg. Pogled na Barbikine najljubše igrače jim je zopet vzpalil ki-tone in rasli so kot gobe po dežju.

»Da, da, ljubi moji, zdaj se bomo pa zares poigrali. Njen mentor mi je zaupal, daje analno najbolje udomačena. Hčerka moja, povej, je to res? Nam boš dala zdaj rit?«

»Oh, da, oče, dajte napolnite me, komaj že čakam, aaaaah!« se je zmasturbirala do konca.

»Ti zverinica neukročena, pa kaj si res tako potrebna?!« jo je dražil po premočeni vulvi. »Oh, ja, ja, saj te dobro čutim, mislim, da boš morala predčasno končati šolanje in priti domov. S tabo imamo še tako velike načrte in ti si že godna! Pogovoril se bom z Vrhovnim, če te lahko predčasno odkupim. Tako, otrok moj zdaj pa kar zlezi na zibko in nastavi ritko. Tako!« Še bolj ji je razmaknil božanski ritnici m ji z debelim jezikom slinil zadnjik. »Oh, punčka moja, rojena si za sodomijo! Si že zmehčana, znaš sama odpret?«

»Znam oče.« »Pokaži ... Odlično! Najprej te bom sklistiral. V poročilu piše, da si danes zjutraj že kakala, je to res?«

»Da, oče, zelo mi je žal za to napako. Ampak bila sem tako vznemirjena zaradi vašega obiska in zgodilo seje. Oprostite mi!«

»No, nič hudega, če ne bo drekca, tudi mleko je dobro za otroke. Storn, podaj mi kar litersko brizgalko, rad bi ji dal veliko! Bodi zdaj srček, psičkica, sprosti rektum, da bo šlo lahko vse notri. Ko bom končal, ga boš najprej malo povrela, potem pa na moj znak z njim nahranila vse tri svoje bratce.«

Gumijast livček je vstavil globoko v zadnjik in začel počasi izbrizgavati gorko mleko v svojega otroka.

»Vidiš, kako sem nežen s tabo? Boš tudi ti pridkana, boš?«

»Bom, oh, očka, kako je to prijetno!«

»Šššš, tiho, tiho, nič vznemirjanja, ne smeš še priti, niti na polovici še nisva!«

»Če me ljubiš, nečakinjica moja, prihrani na koncu še eno kratko kavico za strička Tea. To imam najraje!«

»Bom striček, pokličem te, ko bo zate pripravljeno.«

»Teo, prosim te, ne moti postopka, vidiš, daje že vsa napeta. Se malo zdrži otrok moj, sva že pri kraju. Vleci ga noter, punca, vleci v čreva. Lepo! Zdaj bom končal ti pa se dobro zapri in naredi, kot sem ukazal. Barabe, ve pa le brž sem in nastavit usta!«

Odstopil jim je prostor med hčerinimi nogami in pokleknil k njenemu boku. Nežno jo je božal po napetih ritnicah in ji prigovaijal:

»Le melji, le pumpaj, naj bo dobro prevreto, še, še ... Pridna delavka si ... ja,ja, še,še ...«

Stene rektuma so strastno valovile. Čudovito se je poigravala z belo tekočino, jo črpala globoko v telo in jo spet veselo spuščala nazaj v rektum. Čisto potiho ji je dejal:

»Rad bi, da ti pride z mlekom! Ko boš v milosti, pa le odpri ka-kico in podoji naše tri mladce.«

Z mlekom! Je to sploh mogoče? Kar streslo jo je od vznemirjenja. Tega ji niso še nikdar dovolili, ali bo zmogla?

A tekoče draženje je bilo čisto dovolj za njen zdravi in občutljivi seksus. Ni bilo dolgo, ko jo je zazibalo na nežnih valovih orgazma

in ji odprlo rit. Odrešujoči curek je bil ozek in natančen. Zraven je fafala prste očetove roke in se mu zahvaljevala iz dna srca:

»Hvala vam, očka! Tako rada imam mleko. Preveč ste dobri z mano.«

Otroci so pili. Bilo jih je milo gledat.

Sladkanje je bilo pri kraju in povabila je še strička na kavico.

»Ja, končno, mravljica, daj še meni ta zadnji najslajši poljubek!«

V usta mu je ljubko izpukala spenjeni rjavkasti desert, kar mlja-ckal je: »Mmmmm, kako okusno, še, še, še malo se napni, mmm, ljubezen sladka, njam, njam ...«

Vrtal je z jezikom in oblizoval kolaček, točno to, kar je imela najraje. Kako nežno ji je spet prišlo.

»Hvala ti, striček, zdaj pa si res že želim očka, prosim ...«

»In očka je že pripravljen. Zdaj, ko je tvoj rovček čist, bom pa še pogledal, koliko se raztegne. Storn je našel nadvse primerne igrače za to početje,« si je očka živahno ogledoval bele širilce. »Kaleb, bodi tako dober in namaži svojo sestrico. Kaj misliš, Storn kateri naj bo prvi, mogoče petka?«

»Ne vem, oče, zdi se mi malo preširok.«

Širilci so imeli obliko stožčaste gobe in so bili na razpolago v desetih dimenzijah, od normalne penisne širine pa vse tja do približno desetih centimetrov. Pri korenu so bili zoženi v podolgast valjček z ekrančkom za nastavitev vibracij.

»Oh, ho, ho, ne spravljaj me vendar v smeh, sin moj, preširok! Kaj še vedno ne vidiš, kakšna razvratnica je postala tvoja sestra! Pe-tica bo preozka, s šestico bom začel, pa ji še ne bo zadosti, boš videl, iti bom moral do desetke, da se nam bo čisto odprla, in šele ko se bomo vsi zdivjali vanjo, bo zares zadovoljna, je tako, prasič-kica hčerkica?«

»Da, oče, oh, da ...«, je spet vzdihovala. Kaleb jo je tako lepo gačil z mazilnim penisom, da ji vzburjenost ni mogla popustiti niti za trenutek.

»No, potem pa kar dajva. Šestico, Storn!«

Nežno je zavrtal vanjo. Ko je prestopila najširši obod, je malce kriknila, potem pa se je anus mehko, a trdno zaprl okrog valjčka -

širilec je bil na svojem mestu. Očka ga je vklopil in zabava se je lahko začela.

»Dajte zdaj, sinovi moji, še vi nastavite riti, da vam jih popum-pam s temi čudovitimi igračkami!«

»Odlična ideja, Ken,« je zaploskal Teo, »jaz bom pa slikal ta prelepi družinski šopek!«

Storna je okitil s petico, mala dva pa s štirico in trojko. Mladina je stisnila riti eno k drugi, stari pa je stopil izza njih in poziral kot pravi gospodar svojih otrok. Teo ni mogel prehvaliti lepote kompozicije in je navdušeno škljocal. Potem sta jim orodja zamenjala za eno številko, da je zdaj Maxi dobil štirico, Kaleb petico, Storn šes-tico in Barbi sedmico. Igra je bila res zelo didaktična. Otroci so se trudili, da ne bi zaostajali in so pridno odpirali ter še lepše nastavljali, daje Teo naredil veliko dobrih posnetkov. Na koncu jih je vendarle absolutno premagala sestra z desetko. Teu je uspelo posneti njen najširši moment in oče je bil zelo zadovoljen. Slovesno je razglasil zmagovalko in oznanil, da je zdaj končno spet napočil čas za očetovsko ljubezen.

S pravim očetovskim občutkom je potem hčero pofukal v rit in za njim še vsi ostali, vse do vihravih dveh najmlajših, ki sta to opravila seveda družno. Kakšni orgazmi so se vrstili šele tokrat! Končno je bila obdelana tako, kot sije najbolj želela.

Analna seansa je trajala več kot tri ure in po njej so vsi popadali od utrujenosti.

Vsi razen starih dveh. Zrela človeka sta se predobro zavedala vrednosti, ki je ležala v njunih rokah. V srcih ni bilo več prostora za mir, bila sta preplavljena z žgočo ljubeznijo do potomke, ki sta jo nežno sprejela v skupni objem in prebudila. Pazljivo sta ji vzela vsak eno nogo med svoji in ji tako spet razprla cvetoče naročje. Roki, ki sta jo hranili, sta se zableščali od mastenga želeja.

Oče ji je zašepetal na uho.

»Zdaj smo samo mi trije, hčerka moja: dva moška in eno zrelo dekle. Daj, da spoznava resnično širino tvojega duha.«

podajanja

»Žal mi je, gospod Walstein, a to ne bo mogoče! Veseli nas sicer, da ste tako navdušeni nad našo vzgojo in razumemo, da se vam zdi deklica že pripravljena. Res je, da je Barbi odlična učenka, zelo talentirana, in da močno izstopa s svojimi dosežki, a vseeno, naj dražja gospoda, njeno prekrasno telo in božanski duh še nista zrela. Verjemite mi, da zelo cenim vašo naravo, ki nedvomno izžareva tudi v deklici, in sem zato osebno proučil vašo zahtevo. Apeliram torej na vaš plemeniti razum in vas z globokim spoštovanjem spominjam prisege, ki ste jo dali ob sprejemu deklice. Verjetno dobro veste, da mora opraviti še nekaj nalog, preden bo lahko zapustila Zavode. Naj naštejem samo glavne: sveta demonstracija in praksa.

»Razumem, Vaša svetost,« seje oče rahlo poklonil, »in spoštujem zakon, a vendarle gre za mojo hčerko. Odškodnina, ki jo ponujamo zanjo, je več kot primerna, da nadomesti prakso, in mislim ...«

»Nič mislit! Nič mislit! Ne morete misliti o svetem zakonu. Saj veste, da je nastal popolnoma kozmično in je nespremenljiv! Celo vaš oče in ded sta bila ena glavnih snovalcev Novega reda, ne boste menda zdaj pljuvali v lastno skledo?«

»Nikakor, Vaša svetost! A ravno zaradi teh dejstev si pridržujem pravico do kompromisa. Moja družina je zasnovala skladnost Nove družbe in jo bo tudi uspešno vodila k njenemu vrhuncu, če nam bo le bog naklonjen. Verjemite mi, da sem dobro premislil o svoji zahtevi m se mi zdi zelo upravičena. Barbi je dozorela in že zelo dobro ve kaj dela ...«

»Žal še ne ve, dragi Walstein, vi pa tudi ne! To, kar počnete, je kršenje postave, ki se kaznuje s smrtjo, še dobro, da vaš nedolžni otrok ne ve za to. Strašno bi jo prizadelo. Naj vam povem, da je vaša hčerka zelo goreča vernica in globoko zavednega duha. Lahko ste srečni! A njen duh še ni povsem pripravljen.«

»Za to nameravam poskrbeti sam kot nadaljevanje odličnih rezultatov, ki ste jih že dosegli. In če hočemo doseči sveti cilj, za katerega je izbrana, moramo to začeti uresničevati čimprej ...«

»Ah, ja, vedel sem, da se boste hoteli dotakniti te tabu teme. Levitev! Moj spoštovani sodržavljan, bo vaša hči tista, ki nas bo odrešila teme preteklosti? Tega odgovora mi, smrtniki, ne poznamo, lahko se le spotikamo in tavamo proti svetlemu cilju iz prerokbe. A bo zato naša pot, pot spoznanja! Zato pustite vašo punčko, da stopa po poti, ki jo je zanjo določil bog, ali, če hočete, ki je zanjo zapisana v kozmosu. Naj do popolnosti odpre svoje telo in duha za to, za zdaj še imaginarno, najsvetejšo nalogo in naj na svoji poti daruje ljubezen vsem tistim, ki si jo zaslužimo.«

»Popolnoma se strinjam z vami in prepričan sem, da bom hčerko najbolje odprl doma, kjer bo njena ljubezen najmočnejša!«

»Kako ste lačni in nepopustljivi, dragi prijatelj, res pravi Wal-stein! Cenim vašo upornost, ki bo nedvomno zagotovilo za morebitno dosego cilja, ampak vas vseeno ne morem uslišati. Lahko pa vam, v imenu vašega očeta, ki je bil moj svetel vzornik, ponudim kompromis. Pripravljen sem časovno skrajšati zadnji del njenega šolanja, če vas to kaj zadovolji?«

»Nisem prepričan, da vem, kaj mi predlagate. Vem samo, da so moje zahteve utemeljene, moja hči je zrela in želim jo začeti pripravljati na levitev, ne samo jaz, ampak vsa moja družina, in to

takoj! Sami veste, da bomo potrebovali kar nekaj let, če bomo zelo uslišani.«

»Walstein, umirite se vendar in ne posiljujte več božjega ritma! Vedite, da se bo izteklo vse tako, kot se mora! To bo zdaj moja zadnja ponudba in opozarjam vas, za božjo voljo, ne igrajte se z usodo vaše hčere!«

»Povejte!«

»Ste pripravljeni zdržati še en mesec?«

»Od vključno katerega dne?«

»Od vključno jutrišnjega dne! To seveda pomeni, da bom sprejel vaše cenjeno nadomestilo za prakso. In drugič: vaš prvorojenec Storn je kot ustvarjen za mentorja. Želim, da ga čez leto dni posvetite v mojo službo, če bo le uspešno opravil sprejemne izpite.«

Ken Walstein je po premisleku spregovoril.

»Mi dovolite, da se posvetujem s svojimi zunaj?«

»Izvolite.«

Ken je odšel na hodnik, Vrhovni pa se je sesedel na kavč. Všeč mu je bila ta walsteinska upornost, ves čas je vedel, da bodo zelo resno vzeli svoje poslanstvo. Sogovornik je v njem vzbudil strahovito zaupanje in nenadoma je vedel:

»O, bog, levili jo bodo, je to sploh mogoče?!«

»Sprejmemo vašo ponudbo!« Ken je bil zelo resen, in ko je to izgovarjal, je stal v pozoru.

»Odlično, zdaj pa sedite, da nazdraviva najinemu dogovoru!«

Pestunja je vstopila s šampanjcem, natočila obema m odšla masirat gostov hrbet.

»Takoj jutri bom izdal nalog za demonstracijo, priprave trajajo približno mesec dni ...«

»Bova s Teom lahko zraven?«

»Nikakor ne! Za ta sveti obred bo urejena živa transmisija na vašem domu, ob kateri vam že zdaj želim obilo užitkov. Saj res, mimogrede sem se spomnil, za potešitev te krute walsteinske lakote vam bom poslal nekaj genik, odličnih zadnjih modelov, boste videli, česa vsega so zmožne.«

»Najlepša hvala, Vaša Visokost, vendar družina ostaja popolnoma zvesta naši potomki. Ne prakticiramo niti virtualne promiskuitete, za kar nam bo družba nekoč hvaležna. Še enkrat hvala, a bomo že sami zmogli.«

»O tem ne dvomim, saj ste zelo številna in ljubeča se družina, resnični ponos Novi dobi. Potem boste verjetno odklonili tudi uslugo moje pestunje, ki bi vas tako želela olajšati te tečne pogajalske napetosti?«

»Zelo verjetno, razen če vas ne bom s tem užalil. A prosim vas, da razumete, da ljubim samo eno žensko na tem planetu in to je moja hčerka. Naše sveto družinsko seme čuvam samo zanjo.«

»Vaša ljubezen je res neomajna. Zelo vas. spoštujem zaradi tega in to je tudi razlog, da ste pri meni uspeli doseči kompromis, verjetno edmi v moji karieri.«

»Hvala vam in zbogom. Srečen bom torej čez dober mesec in to bo točno na prvi advent«

»Res? Kako simbolično! Naj bo bog z vami, Walsteini!«

Nekaj časa je utrujeno obsedel na kavču v čisti tišini, pestunja se ni upala niti premakniti, potem pa sije počasi razpel težko oblačilo.

»Nastavi!«

Demonstracija

Barbi se je že zgodaj zbudila iz nemirnega sna. Pocukala je Ani zraven sebe in se ji privila v objem.

»Tako sem nervozna, Ani, strah me je, da ne bom zmogla, prosim te, potolaži me malo in poljubkuj!«

»Oh, ti punčka moja neumna, česa se vendar bojiš? Stisni se k meni! To bo najlepši dogodek izmed vseh, boš videla, ti se samo prepusti ljubezni in vse bo steklo tako, kot je treba, z lahkoto!«

Z roko jo je že nežno gladila po zaspanem mednožju. Ležali sta sredi rožastih pernic kot dve ljubko zloženi črki S in potiho grulili.

»Meni ni to nikdar lahko, Ani. Vedno počnem to zelo resno, Ani. Tukaj, v ženski postelji je to čisto drugače, tukaj sem vedno tako otročje sproščena.«

»Šššš, trapica, kaj pa govoriš. Zbranost in sproščenost sta potrebni, da se boš lahko odprla, in samo tako boš prišla do svete lahkosti. In to se bo zgodilo danes, zaupaj si. Dosegla boš sveto lahkost, ker si pripravljena zanjo, moraš jo doseči, to je pogoj, da boš lahko odšla domov. Vidiš, to, kako zdaj močiš iz naše, ni nič v primerjavi s stanjem lahkosti, takrat bo privrel iz tebe pravi studenec.

No, odpri se mi še malo, taaako ...«

»Aaah, Ani, s tabo je tako lepo, ampak mene skrbi program ...«

. »Gospodje bodo dobri s tabo, boš videla, otrok moj, in sam Vrhovni jih bo vodil. Oh, da bi tudi jaz smela kot ti ...«

Prevalila jo je na trebuh, jo z levico objela pod pasom in si jo privzdignila v objem. Z desnico pa je že delala globoko v njej in mlado spolovilo je bilo kmalu hvaležno.

Jutranji orgazmi so bili vedno tako močni. Počutila se je prav nebeško olajšano. Še zaprtih oči je z vajeno kretnjo segla na nočno omarico in poiskala semenske pilule. Pogoltnila je eno.

»Rokica za dobro jutro! Jack je zdajle zelo ponosen nate, Barbi.«

»Ha, ha, mačkici moji, pa še res je!«

Smejal se jima je s stenskega zaslona, odkoder je že ves čas opazoval njun nedolžni fisting.

»Jack, ampak ...« je bilo nerodno Barbki.

»Kaj pa je trapica, te je sram? Pravilno! Sramežljivost je ena tvojih najlepših lastnosti. Le glej, da jo boš danes obdržala skozi celo seanso, gospodje bodo to znali ceniti in te bogato nagraditi. Zdaj pa se dobro najejta in nič kakanja danes, samo čiščenje, Ani, in pridita gor, tukaj že nastaja dobra atmosfera.«

Poslal jima je poljub in se izklopil.

Čez približno uro ju je dvigalo peljalo na najvišji nivo. Izstopili sta v nežno razsvetljeno in eterično okadiljeno čakalnico. Barbi je takoj stekla Jacku v objem in vlile so se ji solze: »Tako se bojim, Jack.«

»Oh, ti moja trapica neumna!« je vzdignil njeno peresno lahko telo v naročje in jo močno stisnil. »Ljubezen moja, zdaj te pa res več ne razumem, česa se bojiš? Pa saj že dolgo veš, kaj je ljubezen, čas je, da to pokažeš tudi drugim. Nič ne skrbi, otrok moj, samo sprosti se. Gospodje te bodo tako dobro odprli, da bo ljubezen kar sama drla iz tebe.«

»Joj, Jack, ampak bojim se, da ne bom dobra, da ne bom zmogla brez tebe,« se je stiskala k njegovemu ogromnemu telesu in drgetala.

»No, no, zdaj je pa dovolj, pomiri se, daj, pojdi dol! Ne smeš več dvomiti vase! Jaz bom ves čas ob tebi. Pomoli se zdaj!«

Spustila se je na kolena, goreče zmolila in že napeti ud ujela med roki ter ga poljubila.

»Tako, poglej, muckica, tukaj imam nekaj, kar ti bo pomagalo, da se sprostiš. Ani, brizgo!«

»Ampak Jack, ne!«

»Tiho! Ne skrbi, to ni mamilo, ki si ga potrebovala nekoč, ampak nekaj dosti žlahtnejšega. To je božji eliksir, pomagal ti bo odpreti se v ljubezen, z njim boš hitreje dosegla sveto lahkost. Zaupaj mi ljubica, lepo se nastavi ... Ne, ne, vratno žilo bom potreboval, tako bo močneje. No, daj, malce bo zaskelelo a potem ti bo prelepo. No ...«

Tako močno jo je zapeklo, da je zakričala od bolečine. A bilo je samo kratek čas, usta ji je zaprl s poljubom in začutila je božan-skost: telo ji je počasi objelo nežno božanje, kot kakšna mehka topla odeja, dihanje je postalo globoko in umirjeno, vsa čutila so se nenadoma silovito izostrila in na koži je čutila tudi najlahnejši premik zraka. Kako ji je ugajalo toplo vrtinčenje sapice med njenim mednožjem. Nenadoma je doumela, kako je ponosna na svojo občutljivost, kot da bi bila poslana od boga.

Njeno stanje je razveselilo tudi Jacka: »Tako, samo pas ti še nataknemo, pa boš pripravljena.«

»Pas?«

»Da, ljubica, poglej, to je pas, ki se bo popolnoma zrasel s tvojim telesom, ko ti ga pripnem. Dolgo druženje je pred vami in pas bo zelo olajšal delo gospodom. Dvigni rokice, da ti ga bova lahko nataknila, vzel sem najmanjšo številko, ker si tako ozka v bokih.«

Mukoma sta ji potem spravila čez dojke močen gumiran pas v natančni barvi njene kože. Ko je bil na svojem mestu, je Jack vko-pil vakuumsko kompresijo, ki je pas močno prisesala na dekličine boke, tako da ni bilo več videti prehoda med kožo in umetno snovjo. Iz bokov pa sta zaštrlela dva čudovita ovalna ročaja. Jack je zagrabil za ročaja in deklico lahkotno dvignil visoko v zrak.

»Kako se počutiš, te kje kaj boli?«

»Oh, ne, ne, samo vzburja me, ker je tako močno prisesan name...«

»Kako te imam rad, Barbika moja, ti si res sveto bitje.« Potem jo je spiralno zavihtel v zraku in ponovno ujel za ročaje. Približal si jo je in jo poljubil v ritko, nato pa si jo počasi spustil dol. Težkega čr-nuha je položil med njeni ritnici in si jo začel nežno pozibavati na ročajih. Čeprav so ji okončine svobodno obvisele v zraku, ji je pas dajal neverjetno stabilnost.

»Razumeš zdaj, v čem je prednost pasu, ljubica moja. Vidiš, za vzburjanje sploh ne potrebujem rok. Drkam si ga s tvojima ritnicama, oh, kako srčkano. No, ojačajva ga še malo ... Tako.«

Zdaj ji je dvignil ritko k svojim prsim, in ko je z glavo obvisela navpično navzdol, se je spontano oprijela njegove trde opore.

»Poglej, kako sem te lepo nastavil, samo še široko razpri usteča, da te pričvrstim, tako bova vstopila v dvorano.«

Dolgo časa je zavračala, a ko je naposled le odprla goltanec, mu je vsa kri butnila v prodiralca. Komaj seje zadržal, bila je tako ozka in spolzka, slina ji je od zob kapljala na jajca in v dolgih sragah polzela po stegnih. Kar mrazilo ga je od užitka. Šele čez nekaj časa jo je vprašal: »Kako je z dihanjem?«

Ani, kije spodaj opazovala njun oralni spoj, je prikimala.

»Dobro, objemi me okoli pasu in ostani v napeti raznoški. Umiri malo grlenca, prišla boš lahko šele v dvorani in to bo tvoj pozdrav gospodi. Govoriti ti bo dovoljeno samo z Vrhovno svetostjo, z drugim pa se boš sporazumevala samo s spolovili, oh, pa kaj bi še govoril, preveč si me že razdražila. Pojdimo!«

Počakal je še, daje malo zredčila nevarno zgoščene bipe in sprožil tekoči trak, na katerem je stal s svojim čudovitim tovorom. Nežno ju je zapeljalo v dvorano.

Zaslišala je glasen aplavz in spodbudne klice. Srce je razbijalo, strmela je vjackova stopala in molila, da ji ne pride prekmalu.

»Pozdravljena gospoda, vaša svetost Vrhovni, prinašam vam psico Barbi, ki se bo danes spoznala z vami. Ne odlašajmo več z veselim opravilom, njena želja je velika, vsi jo dobro slišite. Zato pristopite in jo blagoslovite s poljubom. Prosim ...«

IZ

Začeli so z obredom, najprej Vrhovni za njim pa še vseh devetintrideset gospodov. Nežno so jo poljubljali v spolovila, nekateri ritko, drugi vulvo. Vsem je lepo vračala francoski poljub, napetost je rastla, na goli glavi je čutila njihove nabreklosti, ki so ji blagoslavljale osmo čakro. Ogledovala sije njihova gola stopala in vpijala njihove močne vonje. Mislila je, da se ji bo zmešalo, ni mogla več. Jack je čutil, daje pri kraju.

»Ljubezen moja, čas je da se izlijeva. Napravi mi v usta, jaz pa ti bom bogato poplačal v trebušček.«

Zalizal jo je v široko razprto vagino. Jezik je potisnil globoko. Hvaležno ga je stisnila in začela piskati.

Sperma je hušknila skozi požiralnik naravnost v želodec in ji vzela sapo. Jack je izgubil nadzor, gospoda je aplaudirala in pristopil je Vrhovni, preprijel ročaje v svoje roke ter malo počasi izpulil. Na pol nezavestno si jo je prižel v naročje kot otroka in pomignil pestunji, da ji je polila glavo z mentolovo vodo. Počasi je prihajala k sebi.

Najprej seje zagledala v steklen kupolast strop, skozi katerega je prvič, po skoraj letu dni uzrla resnično nebo. Bilo je bleščeče modro, posuto z nekaj jutranjimi oblački. Kakšna radost jo je prevzela in čudovit občutek popolnosti. Potem seje zagledala v globoke modre oči in svetniško ožarjeni obraz, ki se je sklanjal nad njo in se ji blago smehljal. Je to božje obličje? Čutila je, da je na varnem. Seme v njej je samo še prililo olja na ogenj strastne ljubezni, ki jo je zajel v celoti. Telo seje odprlo in duh seje razširil v prostor. Gospodje so jo zavohali kot psi in vznemirjenje je presekalo njihove napete zveri.

»Me ljubiš?« ji je zašepetal. Prikimala je. Poljubil jo je in odnesel proti beli delovni mizi. Pozabila je na Jacka, pozabila je nase, pozabila je na vse, bila je samo še ljubezen.

Vrhovni se je vsedel na mizo in se naslonil na iznikli naslanjač. Prijel jo je za ročaje in jo vzdignil. Pestunja je razpela bel plašč in pripravila penis.

O

»Odpri se, psica, zdaj bo prodrla vate čista ljubezen!«

Kako je koprnela po tem! Ko je raztegnila nogi in razprla sočnost, je mezga kar bljuvnila po njegovi glavici. Potem jo je počasi nasadil v zdravo globino njenega spola. Meso ga je takoj objelo in začelo z mencanjem.

»Brezhibno deluješ, čudovita si!«

Gospodje so ju obstopili, halje so popadale in pestunje so prihitele z urnami. Prvih trinajst je bilo pripravljenih za ljubezen.

»Spoštovana gospoda, zdaj ste na vrsti vi. V preizkušnjo vam ponujam mladi anus prelepe psice Barbi. Preizkusite njegove globine, njegov tonus, naužijte se njegovih slasti. Veliko se je pripravljala na ta trenutek in njena želja po zadovoljitvi je neizmerna. Dajte, uslišite jo, to si zasluži.«

»No, pa poglejmo, česa si se naučila!« je rekel eden izmed gospodov, ki je kazal, da bo prvi naskočil.

Najprej je poslal Ani, da jo odpre in zmehča. Kako ji je lepo napravila! Užitek mehke anilinkcije seje združil z užitkom trdote Vrhovnega, ki je bil zasajen globoko v njeno nožnico. Na koncu je mehkoba le prešla v mladi zadnjik in ga razprla v nežna, svetlo vijolična usteča, ki izgovarjajo glas O. Zdaj je želela to mehkobo zadržati v sami sredici, da bi se lahko še bolj ljubeče vdala trdoti klinov, ki so imeli prodreti z zadnje plati.

In prvi se je tisti trenutek zasadil vanjo z vso zverinskostjo. Možak jo je zgrabil za ročaje in kmalu so vsi trije ujeli nebeški ritem. Res je imela srečo, Vrhovni je pustil, da se najprej spozna z gospodi analno in lahko je takoj pokazala svojo pravo naravo. Bila je res nenasitna mala ritulja in vseskozi je držala lepo odprto. Gospodje so bili besni nanjo. V rekordnem času so napolnili semenske urne, se potem vračali v njeno drobovje, kjer jih je z božanskim vr-huncom do konca očistila. Vsi so bili mnenja, daje dovolj izurjena, da jo dobro narukajo in nagradijo še s šeškanjem. Postavni možje so rjoveli od užitka. Na koncu je višnjevih ritnic omahnila na Vrhovnega. Bila je srečna.

»Kako vas ljubim, vaša svetost, tako lepo ste me držali!«

]

Res je bila prava mojstrovina zadržati erekcijo skozi skoraj dve-urno nabijanje trinajstih natepačev, ki so temeljito rili po rektumu njegove varovanke. A izplačalo se je, bila je na dobri poti, da uspešno opravi zrelostni izpit.

»Povej mi česa si zdaj želiš, otrok. Meni se lahko izpoveš.«

»Rada bi, da me vzamete po misionarsko, tako kot ste to storili Materi na božično noč. Takrat sem si tako želela, da bi bila na njenem mestu. Ljubim vas, moja svetost, od tistega trenutka, ko ste bili prvič v meni.«

Smehljal se ji je, jo nežno polegel na mizo in se vrnil vanjo po misijonarsko. Pritekle so solze sreče, pil ji jih je s poljubi in ji pomagal. V milosti je zažarela kot zvezda.

Potem ko je še sam končal v slasti, je počival na njej in ji šepe-tel v uho.

»Predverje maternice je poplavljeno s čisto ljubeznijo, ki te blagoslavlja in odpira za novi kontingent. Štirideset mučenikov nas je, ki nas boš morala danes odrešiti in s tem dokazati svojo zrelost. Ne boj se, zate sem izbral same dobre kliente, postavne in močne ljubimce, kijih boš nedvomno takoj vzljubila. Oh, pa kaj govorim, saj si prvim trinajstim že dokazala širino svojega duha. Ah, vidim ljubezen, da si že omamljena od mojega semena. Lepo, lepo, dobro je tako. Zdaj mi samo očisti še in nadaljevali bomo.« Mehko jo je poljubil na usta.

Njena telo in duh sta neskončno uživala. Počutila se je tako varno in tako ljubljeno! Pogledala je po prostoru.

»To so vse moji ljubimci,« je pomislila. «Kako so lepi!«

Postavni možje so se tiho pomenkovali med seboj in se smehljali proti njej. Nekateri so utrujeni ležali po zofah in pestunje so stregle s pijačo. Bili so vseh ras in starosti, močnih teles in razkošnih spolovil. Nekaj jih je že vstajalo in odvezovalo težke halje. Z debelimi batinami, ki so tako ganljivo čakale na odrešitev, so se ji bližali. Dva sta jo dvignila nazaj na mizo, da ji je glava obvisela navzdol. Od zadaj se ji je približal ogromen težak črnec. Široko mu je odprla usta. Malo si jo je privzdignil in ji v grlo najprej izdatno pljunil.

Potem se je mogočno razkoračil nad njenim obrazom, se prijel za mizo in jo s kruto natančnostjo nasadil prav do sredine prsi. Nekajkrat je porinil, ga izvlekel, ji s sredincem malo podražil grleni klitoris in ga spet potisnil nazaj. Med to dolgo igro mu je večkrat hvaležno spustila v roko. Spredaj jo je v nožnico že gačilo drugo telo. Šele ko je črnec odnehal, si ga je lahko ogledala. Božansko lep Japonec dolgih, temno modrih las se ji je nasmehnil. Kako lepo ji je dajal. Ljubila ga je.

Potem so prišli k njej trije naenkrat in ji izpolnili vse tri želje. Kako dobro seje znala ljubiti, gospodje so bili navdušeni. Obdelava je potekala lepo. Ljubimci so umirjeno izgovarjali ukaze in bodreče besede, Barbi pa seje ljubila molče, s popolno predanostjo. Eter je polnila samo eterična glasba, mila kot petje angelov in ljubo čmo-kanje njenih prenatrpanih spolovil. Vedno sta šla najmanj po dva naenkrat vanjo in to najraje v isto luknjo. Ves čas je bila lepo mehka in odprta, in čeprav so bili trdi, ni zacvetela. Namesto tega je res veliko prihajala, brez stokanja in odvečnih glasov, samo s poglobljenim dihanjem. Ljubimci so obilno polnili urne, saj jim je njena ubogljivost izcuzala tudi zadnje mililitre upornosti. Bila je že res dobro prefukana in sreča ji je sijala z obraza.

Dan se je prevesil v zgodnje popoldne, ko je opravila s šestindvajsetim. Prišel je čas za okrepčilo. Od nekod je zadišalo po toplem pivu in gospod, ki je bil že poln hmeljnega napitka, ji je prvi ponudil odrešitev. Poševen pramen popoldanskega sonca je sijal naravnost na njegovo mlahavo žival, ki jo je mirno držal v desnici.

»Na, če si žejna ...«

Barbi je svetlečih oči, ki so bile čiste kot sama nebeška ljubezen, pokleknila predenj.

Prvi curek je spustil na tla, potem pa se ji je poscal v usta. Komaj je uspela požirati, tako je vrelo iz njega in teklo vsepovsod po njej.

»Le pij, le pij, to je samo zdravje,« ji je prigovarjal debeli robust, medtem ko je na prsih že začutila novi curek. Japonec je najprej opravljal po njej, a kmalu je dobil prostor tudi v ustih. Pridružili so se mu še tisti, ki jih je že zares močno tiščalo na malo potrebo. Po

dva in dva so se praznili v njena usta. Slapovi penaste scaline so jo poplavljali in izvabljali gospodom salve smeha.

Po sedmem je že močno dehtela po zdravju in se vsa rumeno svetlikala od zlatovja. Šele tedaj soji dovolili, da nekaj malega tudi poje. Zaradi veliko zaužite tekočine ni bila več lačna in odklonila je ponujeni pladenj. Gospodi je zastal dih.

Vrhovni je kratko pomignil Jacku in ta je takoj interveniral. Klofuti sta bili tako siloviti, da je priletela v podstavje delovne mize.

»Kaj pa je to, kuzla mala?! Je to tvoja hvaležnost?! Si pozabila kdo si, si pozabila svoje zaobljube?!«

»Ne, oh, ne, Jack!« je hlipala. »Oprostite mi, prosim, oh, oprostite mi, ne vem, kaj mi je bilo ...«

»Prav dobro veš in razložila boš! Pa hitro!«

»Prosim, ne kaznujte me, hudo sem se spozabila, priznam in resnično mi je žal. Samo tako dobro sem se napila, da sem čisto pozabila na hrano.«

Tej njeni odkritosti so se od srca nasmejali. Potem pa se je oglasil klient aristokratskega videza.

»Morda pa je lačna le ene stvari, proti kateri tudi že ves čas željno pogleduje.«

Pokazal je proti piedestalu sredi dvorane, na katerem je stala zbiralna urna. V sebi je z zelenim žarom grela že skoraj pol litra moškega semena. Tudi Barbi se je ozrla.

»Bodite pošteni, gospoda, mar ne vidite lakote v njenih očeh? Sam sem mnenja, da še ni prišel čas, da končamo zabavo. Dekletu gre zelo dobro, tako polna ljubezni je in toliko lepega smo ji še pripravili. Kaj pravite?«

Vsi pogledi so bili zdaj uprti v Vrhovnega. Stal je ob stekleni steni in zrl v nebo. Skeniral je njihove misli in v srcu poiskal pravilno odločitev.

Glasno so si oddahnili, ko je rekel:

»Tako lepega sončnega zahoda ne smemo izpustiti! Pestunje, pripravite jo!«

Barbi je srečna legla nazaj na mizo, pestunje so ji razpele noge v belo snov. Ena je s police vzela prozoren ginekološki spekulum in ga podala Vrhovnemu.

Posteljo so zapeljale tako, da se je sonce uprlo naravnost v spolovilo. Vrhovni ji je pazljivo vstavil instrument in sprožil magnetno napetost. Orodje je začelo raztegovati stene vulve: Pustil je, da se ekspanzija izteče do konca in Barbi je zazevala deset centimetrov na široko. Sonce je gorko posijalo na sluzave stene in na ljubko izbočeno maternično ustjece.

»Oh, spoštovani kolegij, pridite vendar pogledat to krasoto.«

Pristopili so vsi razen dveh, ki sta še urinirala v termosni vrč. Naposled sta tudi onadva končala in Vrhovni je slovesno ukazal: »Sonce, simbol življenja, te je nasadilo s svojimi žarki. Bodi počaščena in pokaži svojo hvaležnost. Ljubi se z njim in nam pokaži moč slasti, ki jo bosta doživela. Vzemi si ga, tvoje bo, dokler ne zaide!«

Ubogala je. Njen zbrani duh je gorkoto kmalu zamenjal za ljubimca in začela je željno vpijati žarke. Izkušena očesa so opazila spremembe na tkivu in dobila je nekaj vzpodbudnih besed. Toda ekspanzija je bila tako zelo prazna, dolgo seje mučila in sonce seje že nevarno bližalo obzorju. Odprla je oči in proseče pogledala Vrhovnega. Razumel je, s palcem ji je nekajkrat nežno navil klitoris in bilo je dovolj. Iz nje je pljusnil mošt, stene so zatrepetale, daje instrument kar poskakoval. Orgazem je bil krasno viden. Tkivo je dolgo valovilo proti ustju in nazaj. Od vsega dobrega je divje dihala in si prislužila bučen aplavz.

Vsem je bilo takoj jasno, da je dosegla pravo raven za zadnji kontingent.

»Klistiranje, Maruša!« je ukazal Vrhovni.

»Maruša?« je vprašal blondinec kovinsko modrih oči. »Je nova?«

»Ah, ne, to je Pascualova prašiča, danes jo prvič uporabljam, Barbi je navajena nanjo.«

»Kaj pa je s Pipi?«

»Za Pipi je bilo že pred časom poskrbljeno.«

»A tako? Tega pa nisem vedel. Njo sem res rad gledal, to malo govno je znalo tako odlično pospravlajti. Kakšno divjo nenasitnost je skrivala v tistem drobnem telescu. Koliko let pa je imela?«

»Mislim, da nekaj čez pozno zrelost!«

»Da, da, okorna starost. Vedel sem, da bo samo Heron znal ukrotiti to znano aziatsko neposlušnost. No, pa poglejmo kaj zmore Maruša.«

Prekrasno dekle je medtem že napolnilo dvolitersko klistirko z urinom, ki so ga gospodje nascali v termosni vrč. Bil je dobro segret. Vrhovni je pazljivo odstranil spekulum in pestunje so jo zdaj lahko namestile v pravi položaj. Boke so ji potegnile nekoliko navzdol, da so svobodno obviseli v zraku in ji še trdneje zafiksirale nogi v belo gumo. Postelja ji je zrasla ob levem in desnem ušesu ter ji udobno ukleščila in malce privzignila glavo. Bila je pripravljena. Zrla je v večerno ožarjeno nebo. Ni se bala, vedela je, kaj jo čaka in to si je želela.

»Moli, kuzlica, moli, zdaj bo prišla sladica!« ji je šepetal Vrhovni in povabil Marušo, da začne.

Pokleknila je k Barbikinemu mednožju in gumijasto cevčico, ki je visela s težke klistirke, vtaknila v stisnjeni anus. Globoko jo je zarila in začela počasi izbrizgavati zlato tekočino.

Barbi je blaženo občutila gorko plimo, ki je rasla v njej in jo v živo polnila.

»Lahko prideš na likvor?« ji je šepnil Vrhovni. Pokimala je.

»Potem pa nam namešaj enega, boš, srčece?« Spet je prikimala. A na obrazu ji je bral tesnobo.

»Gospoda, psička nam bo dala na šampanjec. Maruša, poskrbi da bo dobro pokrita. Mislim, da ji je malce tesno, veliko ga ima že v sebi.«

Polnjenje je bilo pri kraju, Maruša je izvlekla cevčico in posre-bala iz nje ostanke. Potem se je z usti prisesala na rožnati kolaček in ga zamašila z jezikom.

Barbi je začela z zahtevno nalogo. Čisto počasi je turbulirala, bilo je težko, tako veliko ni še nikoli držala.

»Tako je prav, le počasi, vzemi si čas. Lepo ga kuhaj, veliko nam nakuhaj, gospodje si želijo dobro predstavo.

Zdaj se lahko odkupiš za tisti greh od prej. Da, da, dobro delaš, slišite, gospoda, kako ga dobro kuha?«

Orgazmotron se je že oglašal. Zdelo se ji je, da je vsa poplavljena z vročo penino, stene rektuma so že zahtevale odrešitev.

»Mathias, imaš pripravljeno?«

»Da, da,« je odgovoril nestrpni arijec. »Potreba je že res velika, ves čas si jo že tešim z vašo inhalatorko, a mala prašiča je čisto zanič.« Brcnil je izpod sebe neko malo pestunjo, vso omamljeno od njegovih prdcev in odvrgel haljo.

»No, potem pa se kar povzpni, tudi tukaj smo že blizu roba,« ga je povabil Vrhovni.

»Zdaj boš lahko končno jedla, kuzlica. Vem, da si gurmanka in da veš, da se k šampanjcu izredno dobro poda kaviar. No, kar odpri svoja usteča, tako, še malo. Odlično! Gospod Gottlieb ti je pripravil veliko poslastico. Saj si si to želela, kajne, otrok moj?« S široko razprtimi usti je nemo prikimala.

»Vidite, gospoda, da smo imeli prav, tisto prej je bila samo njena muha. Mathias, zdaj pa le slišim, da smo v ritki že zelo blizu.«

Arijec, ki je že klečal nad njenim obrazom se je zdaj udobno usedel na pripravljene obglavnike in ji vstavil v usta svoj napeti zadnjik.

»No, Barbika, zdaj pa lepo požri strička Gottlieba, boš videla, kako bo dober s tabo. Želimo si, da prideš tudi na njegov kaviar. Če boš prekrila oba vrhunca, bo to naj lepša pesem za naša ušesa. Potem pa se lahko podelaš, kadar hočeš in končno pripraviš prostor našim žlahtnim pestem. Lahko si srečna, kajti take časti je deležna le malokatera psica. Tako otroci, prepuščam vas naravi!«

»Uuuuuh, zahvaljeni bodite ... uuuuuh, res zadnji trenutek!« se je usralo iz Mathiasa.

Drek je zabasal ustno votlino in pritisnil na grlenca. Gottlieb je bil res velik z njo, orgazem je prišel skoraj nemudoma. In skoraj istočasno so bile odrešene tudi stene rektuma.

Gospoda je ploskala, tudi spodaj ji je prihajalo in ji prešerno odprlo anus. Iz njega je začelo glasno divjati in nora Maruša je bolj pila kot žrla. Ob tem nebeškem pogleduje arijec še bolj poblaznel.

»Aaaaah, čudovito, čudovito, kako me dobro papaš, bi rada še, le počakaj, še malo bo ... Kakšen užitek, Vaša svetost, kot da ser-jem v Marušina usta! Poglejte ju kako sta nenasitni! No, packa mala, pridi mi še enkrat ... daaaaj!«

Močno je zgrabil za njene bočne ročaje in se še enkrat silovito napel.

In spet je orgazmirala na malih, mehkih ostankih.

»Bravo, to je prava gurmanka! Ne vem, katera od vaju je boljša. Božansko!«

»Da, da,« je bil zadovoljen Vrhovni. »To je Pascualova zasluga, dobro jih je izučil žretja, naše punce nadvse ljubijo kaviar.«

Globoko v sebi pa je le vedel, da ni tako. Samo ena je bila tako predana, samo Barbi je bila tako velika, da je prerasla tudi njegova najsramežljivejša hrepenenja. Kako jo je občudoval! Držal je nejno dlan med svojimi in jo nežno poljubljal. V srcu je goreče molil zanjo in čutil je, da bo uspela, čutil je, da bodo odrešeni. In prevzelo gaje prav božje češčenje te male, prekrasno ustvarjene deklice. Čeprav je do potankosti poznal prerokbo, je vendarle čutil kanček obžalovanja, da ni to njegova hčerka. A ljubil jo je še bolj kot svojega otroka in strahotno sije želel poigrati se z njenim mladim življenjem.

»Končano je, ljubice. Odpeljite jo v purgatorij. Bo dovolj ena ura? Želim, dajo potem še okopate v jasminu. Ta vonj se najlepše poda k zadnji nalogi. Bo šlo?«

Maruša je pokimala in osvobodila kolesa na podstavju. Barbi so odpeljali proti dvigalu sredi dvorane in se pogreznili v spodnji prostor, kjer je že čakala čistilna ekipa.

»Dragi kolegij, mislim, da bo nekaj predaha vsem dobro delo. Zahvaljujem se Mathiasu za dobroto, a rad bi, da je njen želodček čist in nedolžen, ko bo sprejel vaša sveta semena.«

Gottlieb seje rahlo poklonil v znak odobravanja in tudi drugi so se pridružili mnenju Vrhovnega.

r

»Dovolite mi, da popestrim te trenutke nestrpnega pričakovanja in vam razkažem našo novo kolekcijo virtualk.«

Mesto, kjer je prej izginila Barbi, se je spet odprlo in dvigalo je dostavilo šest postavnih, a strahotno izmaličenih žensk.

»Pridite, bitjeca moja, pridite k očku!«

Počasi in nerodno so se začele pomikati proti možem. Zaslišal se je občudujoči aplavz.

»Da, da, res so krasne! Naš inštitut jih je lansiral komaj prejšnji teden, pa poglejte, koliko lepega smo jim že napravili. Njihova posebnost je, da so božansko hvaležne za vsako človeško naklonjenost. Demonstriraj nam to M3, pridi sem in poklekni!«

Potegnil je k sebi čudovito robotinjo odsekanih dojk in megalomanskih ritnic.

»S tole seje šalil vaš kolega Heron. Ugotovil je, da rit čisto zadošča njenim potrebam in sam izvršil remek delo. Poglejte si od blizu, tudi spodaj je nadvse ljubko opravil. Skloni se k tlem, M3, in potegni narazen hlebca! Ali ni krasno? Programirane so na najnižji prag bolečine do zdaj. Lahko si predstavljate, da tako razmesarjene nepr-stano hiperorgazmirajo. Zato so tudi že tako zdelane. Jutri jih odstranim in zamenjam s svežimi. S temi tu pa se lahko danes še malo poveselimo.«

Ko je pokazala grobo sešito, še vedno rdeče oteklo pizdovje je vsem vzelo sapo in duhovi so se jim spet sveže vzburili.

»Vedel sem, da vam bo všeč. Odpri se, M3! Pestunja, skledo!«

Sezul je zlat natikač in pomočil stopalo v posodo. Rit pred njim je črno zazevala pet centimetrov na široko.

»Se strinjate, daje božanska, in dosti prevelika za pest? Pravilno razmišljate. Z njo se je najbolje pošaliti na takšenle način.«

Zarotiral je vanjo z nožnimi prsti in počasi prodrl. Kmalu je stopil vanjo s celim stopalom. M3 se je stokajoče zahvaljevala, izmed šivov je pricurljala kri.

»Takole, vidite, nadvse primerna za hladne zimske dni in refleksno masažo stopal ... Bog nebeški, kako me melje!«

K njemu je pristopila pozorna pestunja, ko je opazila, da ima erekcijo.

D

»Ne bo potrebno. Počakal bom na Barbiko. Tudi vam, gospoda, svetujem enako, čas se izteka, samo malo jih preizkusite, le toliko, da vam spet dvigne duha. Težka naloga je še pred nami. Dvojka ima najraje v rano!« je rekel proti trojici, ki se je lotila druge iznaka-ženke. Globoka odprta rana se ji je vlekla po celem stegnu, iz stegnenice pa so štrleli vijaki oblepljeni s sokrvico.

»Preizkusi njeno vero, Quemada, vi, latinci, imate to v krvi!«

»Saj to sem ravno hotel, ne vem, težko bom našel pravo mesto ... Ah, da, tukajle bo dovolj prostora ...« Nekako ji je potisnil ud med vijaki, na mestu, kjer je bila rana najbolj odprta.

»Ohoho, to je pa že preveč, kolegi,« je rekel drugi in jo posilil v razklana usta.

Predstava je postala krvava in na moč zabavna. Gospodje so popadli robotinje kot zveri in Vrhovni jih je moral prekiniti.

»Dovolj, gospoda, dovolj! Čuvajte vendar svoje imetje! Pestunje, razkužite jih, umetna kri ne sme zaiti v urne. Piccola, ti pa odpelji pokveke dol, naj počakajo na hologramu 3, po službi si bomo privoščili en dober piknik z njimi. Ste za to, gospoda?«

Strinjali so se, bili so na koncu koncev le goreči verniki in pravi profesionalci.

Zadnjih trinajst seje zdaj prepustilo pestunjam. Razdelile so poživila in jim roke oblekle v bele rokavice. Eden izmed njih je ukazal Ani, da odide v stransko sobo po »pomagalo«, kot se je izrazil. Vsi, skupaj z Vrhovnim, so se radovedno ozrli za njo in dekle se je kmalu vrnilo. Pred seboj je na kolescih potiskala ogromen pokončen stroj, ki bi po arhaičnosti izdelave sodil nekje v zadnji predvojni vek ali največ v njegov zreli stadij. Vrhovni je komaj umiril osuplost.

»Prekleti starinar, kje si vendar staknil to staro škatlo, de Sica? ‘Smeti’ so vendar eliminirale vse elemente.«

»Z dovoljenjem, Vaša svetost, a vsak režim ima svoje napake. Tegale sem s težavo uspel rešiti in povedal vam bom, zakaj. Vladajoča sekta si je na njem mrcvarila klitorise. Tajni viri, ki smo jih uspeli rešiti pred požigom, poročajo, da so bile žal neuspešne. Seveda tistih

izmaličenih duhov ni mogel pozdraviti niti čudež. Ampak tu se nam odkriva nekaj drugega, dosti bolj pomembnega. Ženščače so, pa čeprav le peščica njih, iskale pot nazaj k prvinskemu duhu, k svojim atavističnim zametkom, če hočete. Za moj inštitut so to zelo pomembna spoznanja. Že dolgo se namreč ukvarjamo s pomanjkljivostmi genske virtualnosti. LD in eliksir ne zadovoljujeta več duhovnega razvoja, kot smo ga uzakonili. Morda smo storili napako?! Najnovejše raziskave kažejo, in to ste zagotovo opazili na lastni koži, da virtualnost duši in z leti enoliči zabavo na najvišjih ravneh.«

»Saj to je sveti zakon, v končni fazi gre za sveto lahkost!«

»Saj ravno v tem je zanka. Kaj pa ta večna negotovost odzivnosti duha? Punce so nezavedno naveličane te vsemogočne kontrole. To vem zagotovo, ker že celo leto eksperimentiramo samo na tem področju. Ne boste verjeli, ampak vzpodbujanje atavizma postaja moderno. Bodite odkriti, kaj vas res še nikoli ni zagrabila strast hazar-diranja z užitkom?«

»No, seveda, a to je vsebina meditativne stimulacije, ki ...«

»Ki lahko zlahka postane vsebina realne obdelave, noben sveti zakon nam tega ne prepoveduje!«

»Nisem čisto prepričan v tvoje izjave. Ampak vseeno, predstavi nam zadevo podrobneje, morda pa se skriva v njej božji smisel, ki ga tako zagovarjaš!«

»Z veseljem, torej gospoda, to je analogni stimulator, kot ste ga verjetno že prepoznali, eden izmed naj dragocenejših eksponatov v moji zbirki. Sam ga pogosto uporabljam na svojih psicah in vse po vrsti so zaljubljene vanj. Vsi njegovi živi deli so obnovljeni in, videli boste, njegov zvok bo prava pesem za vaša ušesa. Poglejte si to ljubko cevko s tem primitivnim klitorisnim priseskom. Njega sem ohranil originalnega, prekritje s patino mnogih psičk, kaj ni prava milina za oči? Boste videli, kako dobro bo deloval na našega otroka. Lahko jo bomo pripeljali do poblaznelosti.«

»Pri tem pozabljaš na nezmotljivost virtualnega ...«

»Nikakor, Vaša svetost! Nezmotljivost bom prepustil vam. Sami boste prevzeli komandnik in se prepričali v nebeškost tovrstnega

stroja. Verjemite, otroku se bo čisto utrgalo, lahko jo boste večkrat pripeljali do roba kot z virtualnim nadzorom in, kar je najlepše, saj se spomnite, lahko jo odpeljete tudi čez.«

»Dobro! Kaj pa odpiranje. Znano je bilo, da seje z analogijo pozornost ekstremno osredotočala na vrhunce.«

»Tako je! V tem je največji čar naprave. Sama se bo morala premagovati, v kratkih presledkih bo lahko poiskala iztočnico in nam pokazala svojo resnično gorečnost, če je res tako dobra, kot je pokazala do zdaj. Če nam bo držala odprto ...«

V tistem trenutku seje odprlo dvigalo. Na ploščadi je stala Barbi, prekrasnega telesa in srečno nasmejana.

Gospodje so občudujoče onemeli, Vrhovni je razširil roke in deklica mu je stekla v objem.

»Kako si, ljubica moja, se dobro počutiš?« Prikimala je. »Oh, kako te ljubimo!«

Poljubil jo je na čelo in jo še bolj stisnil k sebi. Deklica je začela jokati.

»Kaj pa je ljubica, je kaj narobe?«

Odkimala je in še bolj zajokala.

»So to solze sreče?«

Spet ni uganil, vsa se je privila ob njegovo toplo telo in bila je neutolažljiva.

»Ah, da, je to malodušje?«

Tokrat je prikimala.

»Si vzela sintetičnega? Ne pomaga dosti, kajne? Vem, vem, ljubimo se že več kot dvanajst ur in tvoje telo zahteva krepak obrok. A žal je tako, da boš lahko napravila svojo dušo veliko šele po zadnjem preizkusu. Všeč mi je ta tvoja izkušenost, res si izjemna, verjemi mi, spoznal sem že mnoge, a tako čudovitega bitja, kot si ti, še nikoli. Zato ti bom izkazal čast in odločitev o naši dilemi prepustil tebi.«

Radovedno ga je pogledala.

»Poglej, gospod de Sica bi te rad spoznal z analognim stimulatorjem. Obravnavala si ga pri zgodovini in dobro poznaš njegove

lastnosti. Gospod pravi, da bo tako zabava prijetnejša. Če se odločimo za ta korak, ti bom moral izključiti virtualni nadzor. A pripravljen sem storiti to samo, če boš ti tako hotela.«

Barbi je pogledala kar malce grozečo napravo, polno gumbov, ekrančkov s primitivnimi skalami in kazalcev čudnih oblik. Spomnila se ga je z učnih ur pri Materi. Okorno ohišje ji vlilo strah v kosti, a njen neumorni, radovedni duh ji ni dal miru. Obrisala sije solze in pogledala Svetost.

»Ah, ta tvoj nedolžni pogled me vedno znova razoroži. Pa menda nisi za?«

Prikimala je.

»Sveta nebesa, otrok, saj ne veš, kaj delaš! A spoštujem tvojo odločitev, samo trenutek ...« je vtipkal ukaz na svoji zapestnici in Barbi je začutila nežno sprostitev v predelu sramu.

»Pubis je odrešen nadzora, pojdi se nastavit, otrok moj, fistana boš po starinsko, gospoda, pestunje, božanska predstava se lahko nemudoma začne.«

Spet so jo pripele na mizo, bile so zelo pozorne in mile, nežno so ji poljubljale in pripravljale telo. V vsako od odprtin soji potisnile po tri kapsule japonskega mlečka in še bi jo mazilile, če jih razvneta Visokost ne bi nagnala pod mizo. Vsaka s svojo urno so kot pridne čebelice pokleknile v vrsto, pobožno čakajoč na svoj delež nektarja.

»Gospoda, predlagam, da jo gospod de Sica prisesa in prvi po-fista, kot najbolj izkušenemu mu lahko pripade ta čast.«

Strinjali so se in mojster je začel.

»No, pa si oglejmo njenega sršenčka. Piccola, zavihaj jo!«

Pestunja je poskušala nekajkrat privzdigniti prepucij nad klitorisom, vendar je bila Barbi že preveč spolzka.

»Da, da, je že oljnata, vzemi krpo in jo obriši, tako, tako, do suhega. K sreči te neprijetnostii ne bodo več potrebne, ko ji boste odstranili prepucij, Vaša svetost.«

Pestunji je končno uspelo in de Sica se je sklonil k odprtemu mednožju. Najprej je nekajkrat frcnil v klitoris, da se je do konca napel.

»Kakšen se ti zdi njen status, Manuel?« je vprašal Vrhovni.

»Solidno razvit. Vendar bi za moj okus predlagal operativni poseg do tretje stopnje in še eno hormonsko terapijo. Preveliki klitorisi so dosti lepši in mnogo bolj občutljivi. Ko je takšen debel sr-šenec osvobojen še prepucija, lahko pride že na malo močnejšo sapico. In tudi pizdovje se bo bolj omesnatilo. Že zdaj je dobro vzhajano, a še nekaj rezerve tkivu ne bo škodilo.«

Potem je prijel cevko in razklenil prisesek.

»No, zdaj pa le noter, ti nemirna živalca!«

Kleščica so ji tesno objela ščegetavček in ga silovito stisnila. Kriknila je in nekajkrat zaritala.

»No, no, le mirno, kuzla. Zdaj se moraš sama kontrolirati, saj še začeli nismo, za božjo voljo!«

Pestunja mu je že namazala desnico, potem pa pokleknila pod mizo in pobožno čakala na trenutek, ko mu ga bo lahko potegnila.

»Zdaj grem noter, Svetost, vi pa poženite stroj. Pomagal vam bom, dajo bova lepo popeljala. Ti pa se dobro odpri, psička, vaginalen bom in lepo ti bo, kot še nikoli. Saj bi to rada, kaj?«

Prikimala je.

De Sica je mirno namočil vanjo vseh pet blazinic in začel počasi penetrirati. V tistem trenutku se je sprožil težki mehanizem. Jerme-nje je nekajkrat poskočilo, nato pa gladko pognalo kolesje in v tišino dvorane je zarezalo nizko brnenje, spremljano z redkimi sika-jočiomi pokljaji električnega toka.

V klitoris so ji usekali živčni, rahlo skeleči trzljaji, blažilno spremljani s hladno zračno turbulenco. Užitek je bil naravnost živalski in skoraj takoj se je zorgazmirala.

»Uh, hitro nam je ušla, prašiča! Popustite jo malo, pojdite prosim na nižjo frekvenco, ne odpira se mi dovolj!« je moledoval de Sica, ob tem pa še vedno vztrajno prodiral, bil je že čez prve členke.

»Da, spet se je odprla, lahko jo znova pojačate. Ko bova pri drugih členkih, jo dvignite na 300 Reizov.«

Desnica je z lahkoto prodrla do najširšega dela in kruto raztegnila tkivo. Brnenje je postajalo glasnejše, trzljaji gostejši. Od užitka in bolečine je zakričala.

»Tako, zdaj imamo drugega, krasno si me spustila noter, popustite jo malce, Svetost. Drži odprto, mala, zdaj te bom malo fukal, veš. Poskusi zdržati malo dlje. Bilo bi idealno, dajo dvignemo na 400 Reizov.«

Mirno jo je nabijal, tresla se je po vsem telesu, bili so že na tristo petdesetih, ko je spet popustila.

Še med orgazmom je rekel: »Dajte jo samo malo dol, ven grem in jo še enkrat nabijem. Povleci me, Piccola, finaliziral bom!«

Izvlekel je fist in se takoj vrnil vanjo z vso močjo. Kričanje in napetost sta postala oglušujoča.

»Da, da zdaj se resnično ljubiva. Odlično, imamo četrtega ... aaah, izprazni me, dovolj bo za prvič!«

Izključili so ji draženje, in ko je še polnitev zapustila njeno telo, se je od čudovite sprostitve kar poscala.

»Takoj nadaljujmo gospoda, veliko nas je še in igra je trša, kot sem predvideval. Poišči moč v veri, Barbika, odločila si se za veliko tveganje, moli kot še nikoli in zaupaj vase. Ti to zmoreš!«

Drugi je bil že v njej in spet so povečali jakost. Vrteli so jo med 300 in 400 Reizi. Krčeviti orgazmi so ji zvijali telo, a še je zmogla popolno predajo. V vseh celicah je čutila kulminacijo užitka in prvič spoznala čudovitost tega stanja. Ljubila seje s takim deviškim žarom, kot bi prvič doživljala orgazme.

»Pudlica je vseskozi lepo odprta. Aaah, res je čudovita!« Tudi drugi je bil pri kraju.

Tretji se je odločil za analno pot. De Sica je modificiral dražljaje na drugo skupino živcev. Postali so bolj topi in globoki in so segli v notranjost rektuma. Rit je bila njena specialiteta, odprla je spolzko pot v zavidljive širine in še pred prvim orgazmom poljubila

zapestje. Pegasti rdečelasec jo je prav žmohtno gačil s svojo veličastno desnico, saj je bila danka mehka kot puding. Duh se je ne-verjetno hitro privajal ekstremnim užitkom. Krčenje ob vrhuncih je postalo zanemarljivo.

)

Potem so ji dali še dva analna in krasno je zdržala. Vztrajali so pri 500 Reizih. Telo se je naelektrilo in sesalo vase kot poblaznelo. Vrhovni je bil že ves razpaljen, trikrat mu je skoraj kolapsirala, ves čas jo je držal na samem robu. Njegov duhovni užitek je bil nepopisen. Nerad je pristal na premor po prvih petih ljubimcih. De Sica jo je izključil, pestunje pa so jo umile z mentolovko. Čudovito se je pomirila in zaužila nekaj stimulansov. Potem so nadaljevali sveto opravilo. Zdaj je ni več spuščal pod petsto. Telo seje izkusilo na močnih pesteh in duh se je iskreno ljubil z njimi. Bolečina se je poistovetila z dražljajem in jo kraljevsko odprla. Vrhunec je postal premočrten in objele so jo čudovite blodnje. Vseh devet je šlo vanjo z ljubečo natančnostjo in ji pomagalo na poti v razblinjanje.

Na koncu je pristopil še Vrhovni. Obe roki je imel oblečeni v lateks in levico je elegantno pogreznil v krvavo oteklo in široko raztegnjeno vulvo. Dolgo jo je fukal in noro je prihajala na njem. Potem pa je s prsti desnice počasi prodrl še v anus. Barbi je samo malo zastokala, že zdavnaj se mu je vsa predala.

»Ha, vidim, ljubezen, da si pripravljena na največje. Tako, tako, bodi lepo gostoljubna, da bova lahko močna. Zdaj bom tvojo neizmerno ljubezen še podvojil. Tako, da, dobro nama gre. Se malo, pa bom cel ... Še zmoreš, še, brez skrbi ...«

»No, tako, si videla, nisem ti lagal ... Manuel, prevzemi krmilo! Bodi pogumen! Prišel je čas, da končamo sveto opravilo!«

Manuel je povečal, zdaj je šlo zares. Levica in desnica sta delali v božanskem ritmu. Orgazmi so postali lepo izmenični in po vsakem je Svetost ljubeče dahnila:

»Dovolj! ... Znova! ... Dovolj! ... Znova!« Povečevala stajo po 10 Reizov, dokler se vrhunci niso zlili drug v drugega.

Orgazem ni več hotel popustiti, pestunja je morala polivati.

»Prešla nam bo, če ne nehamo, Svetost!«

»Ooooo, vem, zdi se mi, da tudi jaz umiram ... Samo še malo ji daj, dosegla je sveto lahkost!«

»Svetost, rotim vas!«

Srčni impulzi so seji kritično zgostili, bila je na robu . Želel sije umreti z njo v orgazmu, a zadnji trenutek ga je prešinilo usmiljenje in odrešil jo je polnitve. De Sica je bliskovito razklenil prisesek in izpustil ven kot češnja otekel rdeč klitoris.

»Spustil ji bom v rektum, zaslužila sije to!«

Sveti curek je planil vanjo in končno je odgovorila z odrešujočimi postorgazmičnimi krči.

Blagoslov

Sveže okrepčana in vsa blažena od zalitega rektuma je v diamantu klečala na odru sredi dvorane. V očeh se ji je svetila takšna iskrena ljubezen, kot ni bila videna še nikoli. Gospodje so zamaknjeno zrli v ta pogled in občudujoče opazovali izjemno uspešnost njene vzgoje. Bili so vajeni uspehov iz Zavodov, vendar tako močnega otroka niso vzgojili še nikdar. Na obrazih jim je bilo brati spoštljivo poželenje, v srcih pa so čutili otožnost slovesa. Njena usoda je bila že zapečatena. Smisel naj višjega svetega zakona je klečal pred njimi: moč svete družine!

Barbi Walstein je stala na pragu svoje uresničitve: odšla bo domov, v objem svojih ljubečih, da izpolni prerokbo Novega reda.

Molili so.

V dvorano je vstopila Mati s pestunjo, ki je na povodcu peljala ogromno sivo dogo. Vrhovni je slovesno spregovoril:

»Rojena je nova psica Barbi! Dokazala si, da si ljubezen sama. Zdaj te vprašam še zadnje, najpomembnejše vprašanje: Koga najbolj ljubiš?«

S solzami v očeh je odgovorila: »Najbolj ljubim svojega očka!«

»Bodi blagoslovljena za svojo iskrenost, deklica moja, in nam dokaži še svojo najvišjo lastnost, to je zvestoba! Marija, začnite.«

Mati je stopila k njej na oder in iz tople urne na piedestalu, kjer je žarelo skoraj dva litra ejakulata, zajela v skodelo polovico vsebine.

»Vstani, otrok moj, najprej te bom pomazilila.«

Od glave do pet jo je razkošno namazala s sveto spermo, in ko so vanjo uperili posebno luč, ji je celo telo fluorescenčno zasijalo.

»Kako si lepa, ljubezen moja. Sesaj skozi pore sadove svoje ljubezni, zaslužila si jih trdo. Zdaj boš dokazala še svojo pasjo zvestobo. Nastavila boš mojemu Prokulu. Medtem ko bo tvoje telo nasajeno s pasjo radostjo, boš po pasje pospravila seme, kar ga je še ostalo v urni. S tem boš blagoslovljena v resnično psico!«

Poljubila jo je na usta in jo nežno potisnila proti tlom. Barbi je šla na vse štiri, vešče raztegnila in privzdignila zadek. Pestunja ji je s kožnim zamaškom zaprla anus, da ne bi begal živali, Mati pa ji je pred obraz na tla postavila urno. Na razprto vulvo ji je kanila nekaj kapljic kuzlinega vabeža in odpela Prokula s povodca.

Žival je že zamolklo zavijala in od gobca mu je kapljala pena.

Zagnano se je spravil na samico in šiljasti, veliki ud je bil bliskovito v njej. Nekajkrat je porukal in prvo pasje seme je končalo svojo sveto pot.

Barbi se je z obrazom zažrla v umo in srebala ter hlastala dolgo pričakovano svetost. Gospoda se je zleknila po zofah in ju zadovoljno opazovala. Bila sta lep par. Prokul je zmogel veliko skokov in dolgo sta se parila, vse dokler psica ni polizala zadnjih kapljic m je urna ugasnila. To je opravila s takšno slastjo, da so se tudi gospodom pocedile sline. Ko so s šampanjcem nazdravili koncu obreda, se je v njihovih srcih že budilo hrepenenje po obljubljenem pikniku. Lakota je bila po skoraj štiriindvajseturnem garanju že res huda.

Barbi še nikoli ni bila tako sita sperme. Čudovito se je počutila in s poljubom se je šla zahvalit svojim dobrotnikom. Nazadnje je pokleknila še pred svojega največjega učitelja. Jack je bil ganjen,

nikoli še ni doživel tako popolnega uspeha. Medtem ko ga je še zad njič polubljala na penis, jo je vprašal:

»Povej mi, psica, boš s ponosom kazala moj znak?«

»Naj vsak, ki ga bom v življenju srečala, ve, kdo meje naučil lju bežni!«

Reanimacija

Njeno težko telo je počivalo na boku sredi neznanega belega prostora. Počasi je prepoznavala obrise črne postave, ki je stala ob postelji.

»Jack ...« je komaj slišno zašepetala.

»No, vendarle! Mislili smo že, da se ne boš hotela več prebuditi. Ljubezen moja, sladka ...«

Nasmehnil se ji je in jo poljubil na lice.

»Naj ti povem, da si cele tri dni trdno spala, kot dojenček.«

»Ooooh, ne ...«

»Ššššš, tiho, tiho, ljubica, tega počitka si bila krvavo potrebna. Seveda pa mi medtem nismo stali križem rok, ampak smo pripravljali tvoje telo za odhod domov. Vse operacije si uspešno prestala in zdaj si boš lahko sama ogledala krasoto, ki smo ti jo napravili. Sestra!«

Brezbarvno žensko bitje v beli uniformi, ki ga je šele zdaj registrirala, je stopilo na drugo stran postelje. Podprla ji je hrbet in ji z nežnim glasom velela: »Nekaj časa še ne boste smeli ležati na hrbtu. Vaše telo je v stanju absorbcije implantov in to stanje lahko traja tudi do pet dni. Zdaj bova poskusili dvigniti vašo desno nogo toliko, da jo boste naslonili na moje rame. Ko boste razprti, si lahko

ogledate na velikem zaslonu prvi implant. No, dajva, pomagala vam bom.”

Barbi je kriknila. Začutila je grozne bolečine v vseh mišicah in še posebej krčevite v mednožju.

»To je normalna reakcija, ne bojte se, po petih dneh bodo bolečine popolnoma prešle. Pomagali si boste z animacijskimi vajami za vividnost implantov. Ampak o tem malo pozneje. No, še malo se potrudite.«

Prijela je Jacka za roko in zajokala.

»Vem, da je hudo, pudlica moja, ampak moraš zdržati. Verjemi mi, da boš, ko boš zagledala svojega novega lepotca, pozabila na bolečine. No, samo še malo .., takole!«

Noga je končno pristala na sestrinih ramah in ko je ta odkrila še rjuho se je Barbi začudeno zazrla v ekran, ki je kazal njen odprti spol. Na mestu, kjer je bil nekoč pod kožno gubo skrit mali klitoris, je zdaj iz belega tkiva štrlel črnordeč, lesketajoč se dolgin, kije segal prav do vulve, kjer ni imela več sramnih ustnic, in na njej bahavo počival.

»Kaj imam to, Jack?« je bila zaprepadena.

»To je tvoj novi ščegetavček, kuzlica, kaj ni čudovit?!« Jack je bil vidno vzhičen in postal je kar malce užaljen, ko tudi Barbi ni takoj pokazala občudovanja.

»Kaj ti vendar je, otrok, ti ni všeč?«

»Tako ... ogromen je, Jack!«

»Da,« je rekel ponosno, »največji, kar smo jih kdaj naredili. Morda zdaj, ko je še ves črn in sluzast, pogled nanj res še ni tako popoln. A po končani absorbciji, ko bo postal rožast kot ostalo tvoje spolovilce, bo nudil pogled, predvsem pa užitek za bogove. In še nekaj bi ti rad zaupal. Napravili smo ga s posebnim blagoslovom tvojega očka, ki že komaj čaka, da ga bo lahko hčerki prvič pofafal. No, kaj praviš, ljubica, ti je zdaj že kaj bolj prirasel k srcu?«

»Oh, očka moj dragi! Ne vem, Jack, ali mu bom zdaj sploh še všeč ... Zdi se mi grozen!«, je jokala kot dež.

A.

»Sploh ni res, prečudovit kos je! Verjemi mi, da ga boš vzljubila bolj, kot si lahko misliš, in razmisli o teh mojih besedah. Podarili smo ti tri centimetre esencialnega užitka! In še nečesa se moraš zavedati, otrok moj, prirojena makrofalija je božje darilo, a žal je z giganti obdarjen samo moški del tvoje družine in res se ne bi spodobilo, da bi ti, njen najsvetejši član, zaostajla za njimi. Razume se, da smo na tebi morali opraviti umeten poseg. Poglej tega krasotca, moraš biti ponosna nanj. Dovolj bo, sestra, zaprite jo zdaj in nadaljujte.«

Počasi ji je spustila nogo in jo prevalila na trebuh. Potem ji je v ritnico vbrizgala pomirjevalo. Še je hlipala. Travma je bila nadpovprečna, a pričakovana glede na njeno veliko čustveno odzivnost. Jack jo je ljubeče tolažil in počasi je popustila.

»No,.rožica, čas je, da ti razkrijemo še drugo darilo. Počiva med tvojima božanskima hlebcema in dovoliva sestri, da ga izbeza na piano.«

Barbi je zagledala na ekranu dva bela trakova, ki sta držala zlepljeni njeni ritnici. Sestra je previdno odstranila zaplati, nato pa je s kleščicami iz gube počasi dvignila drobceno kosmato belo stvarco. Barbi je zavpila zaradi hude bolečine v trtici: »Kaj je to, Jack, auuu, boli!«

»Kaj te ne bi bolelo, to je normalno, psička, saj to je tvoj novi repek!«

»Repek?« je bolj kriknila kot vprašala.

»Tako je, najlepši del tvojega telesa! Kaj ni srčkan? Res, da je še malo oblepljen s sokrvico, to je zaradi absorbcije. Očistite, sestra! In res je tudi, da še ni do konca razvit. Po petih dneh bo podvojil dolžino in ponašala se boš lahko z desetimi centimetri naj lepšega puhastega repka, kar gaje kdaj nosilo žensko telo. Moram ti povedati, da ga odlično sprejemaš. Že med postopkom se te je oprijel kot klop, kot da bi ga tvoje telo pogrešalo že od samega začetka. Tako, zdaj je čist, poglej, ljubezen, kaj ni ljubek?«

»Ne vem, to je grozno, Jack, in boli me, strahovito me boli! Ga bom imela vse življenje?«

»Trapica neumna, repek je vendar sveti simbol vsake resnične psice. Šele z njim je postalo tvoje telo skladno zaokroženo. Vem, da si pretresena, ampak po petih dneh bodo vse težave minile, zaupaj mi. Zdaj pa poskusi meni na ljubo, otrok, malo pomigati z njim.«

Rep je bil vsekakor še hujši šok kot enormni klitoris. Nikoli še ni videla česa podobnega. Bila je vajena virtualk z vsemi mogočimi deviacijami, kaj tako grozovito izvirnega pa ni videla še nikoli. To je bil res globok poseg v njeno psiho in po vseh pričakovanjih se je začela zavedati svojega poslanstva bolj kot kdaj koli prej. Mati in Vrhovni sta bila zelo zadovoljna z odzivom. Še posebej je čutila zmagoslavje sveta učiteljica, ki je šla z deklico v zadnjem mesecu skozi strahovit psihični dril. Mala je iz vsakega, še tako svinjskega ponižanja še bolj zrasla, še bolj vzcvetela v ljubezen in zdaj je končno njeno že tako trdno hrbtenico sklenila tale drobcena, ljubka stvarca.

»Poglejte nebeškost teh genov, Svetost! Ona bo prava! Kako popolno razume ljubezen, ali ste videli, s kakšno lahkoto je pomigala s svojim simbolom? Podpišite papirje, tukaj ni nobenega dvoma več. »

Brez besedje vzel papirje iz njenih rok. Ko je podpisoval odpustnico, se mu je trgalo srce. Prvič je ljubil tako močno.

Barbiki so bolečine že po treh dneh skoraj popolnoma prešle. Animacijske vaje za rep so bile izredno težke, kljub temu pa je deklica pridno vadila cele dneve. Z občudujočo hitrostjo je obvladala možganski ukaz za gib trtice. Repek je lahko vrtela že v vse smeri, ga dvigala visoko pokonci, se s spodvitim žgečkala po klitorisu in znala ljubko, puhasto prositi ali pozdravljati z njim kot prava psička. Navadila se je dejstva, da ni mogla več spati na hrbtu, pa saj ji je bil položaj na trebuhu dražji že prej. Najbolj srčkana pa je bila na kolenih. Jack jo je navadil, daje na vso moč repkala tik do penetracije. Tedaj se je na ukaz postavila v tako ganljiv »pozor«, da je vsakič požela aplavz opazovalcev. Potem ji je bilo sila lepo prodreti v anus, z izproženim repkom ga je uspela celo malce privzdigniti in

moža prav po pasje spustiti vase. Zdaj jo je zares lahko sodomiral po mili volji.

Tudi klitoris je kmalu absorbirala. Ani jo je fafala po nekaj ur dnevno. A kljub hudim bolečinam v teh prvih dneh je vsakič doživela orgazem. Najhuje je bilo samo prvi dan, ko so izvedli obred čiščenja. Ani je morala na klitorisu predreti pet fetusnih ovojnic in med njimi izsesati kri, ki se je nabrala tam po posegu. Ta tkiva so bila sveta in se niso smela pretrgati z zobmi. Namesto tega jo je pestunja silovito sesala, dokler ji ni v ustih razneslo tanke kožice. Ko se je takoj nato vlila kri, jo je dala za polizat Prokulu, ki je zvesto prisostvoval temu svetemu obredu. Hude bolečine niso zmogle poraziti silovitih, novih užitkov, ki so prihajali -iz zbiralnika. Barbi se je zmogla obema ljubimcema primerno zahvaljevati. Ani je bila zelo izurjena za to početje in tako je v pičlih petih urah končala opravilo. Psica je popolnoma izmučena in preznojena omahnila na posteljo in zaspala kot ubita. Ker je bila na debelo namazana s pasjo slino, so jo pustili ležati v delovni sobi vso noč in omogočili pasjim hormonom, da opravijo svoje zdravilno poslanstvo.

Že naslednji dan se ji je klitoris rožasto bleščal in s ponosom ga je pokazala Jacku.

»Takole, je že svetel? Čestitam, kuzlica, naj ga malo zavrtim.«

Kako je zdaj uživala v felaciju. Jack je bil tako ljubeč z njo. Zvišal ji je boke in ji tako osvobodil repek. Bila sta srečna.

»Repkaj, repkaj, mila! Veš, da imam občutek, kot da ližem pravo kuzlo? Mmm, kako si godna! Fukcaj me malo v usta, daj, daj, še ...«

Z napetim betičkom je porivala med mesnate ustnice in bilo je božansko. Ko je prišla slast, je obmirovala v njem in odneslo jo je za skoraj dve minuti. Mojstrsko je izdihala zadnje spazme in se mu posočila v usta.

»Bravo, pikica, tako je prav! Vidiš zdaj? Ali razumeš, kaj ti je zraslo med nogami?«

»Da!«

is

Še vedno je globoko dihala. Užitek je bil popolnoma nov. Resnično njen! In tako dolg!

»Veš, vsak centimeter na tvojem žgečkljivčku predstavlja eno enoto užitka. Zdajle si okusila drugo enoto. Tretjo boš prihranila za očka, naj te tega on nauči, imela bosta dovolj časa - celo življenje! Se že veseliš vrnitve, kaj, pudlica?«

Sramežljivo je prikimala.

»Ti porednica mala, močno si že želiš družinske ljubezni, kaj?

»Da, Jack, zelo jih pogrešam!«

»Oh, kar nevoščljiv sem jim, da veš!«

Objela ga je brez besed. Zavedala se je, da ga bo izgubila za vedno in otožnost je oplazila njeno mlado dušo.

»Ah, pozabi kar sem rekel. Srečen sem zate, ker vem, da boš živela ljubezni polno življenje, ki ga lahko večina žensk samo sanja. Saj res, pozabil sem ti povedati, daje tvoj oče odkupil analogni stimulator. Res imaš zlatega očka, ta človek bi naredil vse za oplemenitenje družinskih odnosov. Na demonstraciji si mu bila tako všeč, da si je želel to igračo imeti doma. Seveda smo vsi pozdravili njegovo odločitev, de Sica je bil celo tolikšen gentleman, daje dal stari prisesek zamenjati z novim, večjim. Oni bi bil zdaj jasno dosti premajhen za tvojo novo mrcinico.«

»Očka mi je kupil stimulator?«

»Da, da, stari lisjak ima zares prefinjen okus. In dobila boš še cel kup igrač. Te ti podarjajo mojstri iz naših delavnic, narejene so posebej zate. Res odlični kosi! Oh, ho, ho, skoraj bi pozabil, tudi Donke).’ bo odšel s tabo. To je Klausovo darilo. Da ne boš zgubila stika z naravo, je rekel. Ne nazadnje pa je čas, da ti tudi jaz podarim nekaj.«

Po manufonu je poklical: »Oznanjevalec!«

Vstopil je genik v beli halji z drobno belo pištolico v rokah. Jack je bil dobro nadrkan. Vzpel seje na svojo psičko in šel nežno vanjo, po očetovsko. Med ljubljenjem ji je mali, beli umetnik na čelo tetoviral črno črko X - znamenje Jackove ljubezni.

Zadnji dan je bil namenjen počitku. Šla gaje uživat na hologram 11. Preživela ga je v družbi prelestnih eteričnih bitij, ki so ji neumorno mazilila telo in dušo. Obdana z božanskimi vonjavami je ob poslušanju mile glasbe sanjarila o domu.

spet doma

Srce je zaplalo v prsih, ko je zagledala domačo graščino. Vsa okna v mogočnih zidovih so bila razsvetljena in pogled nanje je bil tako znan in topel. Operativca sta poskakala iz plovila in jo nežno prijela medse. Ostala ekipa je raztovorila tri ogromne kasete in oslička ter se odpravila nekam proti grajskemu krilu. Trojica je odšla po zasneženi dovozni poti proti velikim vhodnim vratom. Povsod okrog je vladala spokojna tišina, sneg je rahlo naletaval, mraz je rezal v lica, a niti malo je ni zeblo - prihajala je domov!

Na vratih je visel adventni venček in bila je ganjena do solz. Skoraj plaho je pozvonila. Za težkimi vrati je zaslišala sprostitev alarma in potem so se odprla. Pred njo je stal droben, debelušen možic, segajoč ji komaj do pasu.

»Dober večer, božanska!« se ji je globoko priklonil in Barbi seje presenečeno zazrla v prisrčno okroglinasto gmoto pred seboj. Še nikoli ni videla tako majhnega moškega!

»Jaz sem Ivan, vaš ponižni sluga. Rodbina vas pričakuje v velikem salonu, prosim ...«

Kot bi malce oklevala, se je še enkrat ozrla okrog sebe, a operativca sta že izginila. Potem je le vstopila v razsvetljeno starinsko vežo. Sledila je pritlikavcu po stopnicah čez razkošno galerijo in

D

tam je zaslišala ljube glasove. Kriknila je: Očka! in stekla proti salonu.

Razklenil je roke in jo sprejel v svoj objem.

»Oh, očka, očka ...«

»Hči moja ljuba, končno ...«

Stiskal jo je k sebi kot dolgo izgubljenega otroka in jo poljubljal na puhasto glavico. Po dolgem času je spet začutila varnost in toplino domačega ognjišča. Kako sije to želela! Skoraj bi že planila v jok, če je ne bi prekinili še ostali njeni ljubljeni. Bila je tako drobna napram njim, da se je kar izgubljala v njihovih razkošnih plaščih. Samo škripanje njenega lateksa je zmotilo to ganljivo dobrodošlico in večni estet Teo tega res ni mogel več prenašati.

»Pa saj bom še oglušel od tega tvojega kombinezona, sploh ne slišim bitja tvojega srčka, ljubica. Osvobodi se vendar te navlake, saj ti tako ali tako ne pristoji!«

»Res, sleci se hčerka, radi bi te že videli v vsej tvoji lepoti,« je prikimal še očka.

Ivanje takoj pristopil.

»Božanska ...«

Pokazal ji je prelepo špansko steno iz zlatih vezenin, ki je stala v kotu salona. Odšla sta zadaj. Sprva ji je bilo malo neprijetno, a mali evnuh je bil tako pohleven, da se mu je počasi le predala. Bil je zelo diskreten m spreten v odpiranju zadrg in naposled jo je le rešil rdeče plastike, ki se je že bila zalepila na vlažno kožo. Potem ji je telo obrisal s toplimi brisačami, ki so omamno dišale po jasminu in ji spet pognale kri po svobodnih udih.

Stopila je izza zastora in možje so zaploskali. Bila je res božansko lepa. Iz popolnega aristokratskega obraza je sijalo dvoje čistih in pametnih oči, milina nežne breskove polti je bila razpočena z malce temnejšimi mesnatimi ustnicami, katerih poltenost ni nič zaostajala za ljubko izbočenim osramjem. Njena mala Višnjica se je lahko le skromno skrivala za gričkom, saj je ni več stražil oklep sramnih ustnic. Zato pa je toliko bolj razkošno štrlel iz režice debeli betek. Zaradi razburjenja je imel erekcijo in se je kar sam smelo

l<

obrnil proti opazovalcem. Tudi napete dojke so izdajale njeno željo in lešnikaste bradavice so glasno prosile ljubkovanja. Zdaj seje počasi še obrnila in jim zarepkala v pozdrav. Bili so navdušeni!

»Dragi moji, končno lahko začnemo z uživanjem pravega družinskega življenja. Namestite se na zofah, razpnite halje in začnite z drženjem svojih svetih kijev, ti hčerka, pa poklekni tukaj med nas. Ivan!«

Sluga je na rdeči blazinici že prinašal prelepo pasjo ovratnico iz čistega zlata.

»Barbika, zberi se v molitvi. Nadel ti bom ovratnico, ta najsvetejši nakit, ki ga lahko prejme ženska. To je hkrati tudi tvoja zadnja pnložnost, da se v svojih mislih izpoveš vseh grehov, ki so morda kdaj zatemnili tvojo čisto dušo. Vem, da globoko veruješ, zato boš tudi znala poiskati tisti najmanjši, najbolj skriti dvom, ki predstavlja najhujši ženski greh, in ga glasno izgovoriti v sebi. Šele potem boš prejela obhajilo in boš odrešena. Molite z njo možje in ji pomagajte. Naj se nabere v naših modih oblina žetev, ki bo zmogla odplaviti njen greh in zahvalite se vzvišenemu za blaženost, ki je bomo deležni. Molimo!«

Barbi je sklenila roki in zaprla oči. Ljuba podoba očeta je ostala v etru in se ji smehljala. Vrnila mu je nasmeh in skupaj sta zletela preko neštetih svetov. Ljubila ga je z vsem srcem. Nenadoma je padla v očetovo spalnico, na tisto prvo noč pred mnogimi leti. In prepoznala je svoj prvinski greh - strašen dvom. Skoraj hkrati ji je v duši nenavadno odleglo. Razumela je, vedela je in čutila, da stopa po pravi poti in da ji bo odpuščeno.

Na vratu je začutila hlad kovine, odprla je oči in se zagledala vanj. Med ustnicami je žebral molitev in seji blago smehljal. Počasi ji je prikimal in vedela je, da je uslišana. Zaklenil ji je ovratnico, nato pa jo je prijel za lica inji nežno pomagal razpreti usta. Ivan mu je razvezal haljo in naoljil penis.

»Spusti me zdaj v svoje srce, otrok, izpral bom tvoj greh.«

Oče je globoko vstopil in odprl hčeri grleno čakro. Objel ga je slap goreče energije in kmalu je izlil vanjo vse svoje odpuščanje.

Potem so izpirali še drugi in v sveti tišini svoji ljubljenki iskreno odpustili.

Obredje bil končan in Barbi se jim je pobožno zahvalila ter vstala. Ko pa se ji je od obilne milosti ljubko kolcnilo, so se nasmejali do solz.

»Kako te imam rad, sestrica,« je bil navdušen Storn. »Kupček znaš podreti kot prava psičkica. Komaj čakam, da bova odšla na najin prvi sprehod. Veš, tudi Ud se te že veseli. Ves ta čas, ko te ni bilo, sem ga dobro dresiral, boš videla, kako lepo skoči.«

Ko je omenil njeno ljubljeno dogo, je kar poskočila od veselja. Veselo je repkala in rekla, da upa da bo zdaj, ko ima tudi sama repek, še bolj všeč pravim psičkom.

Res je bila dobro vzgojena in njena prisrčna čud jim je segla do srca. Potem pa jih je oče povabil k slavnostni večerji.

Odšli so v ogromno obedovalnico in se posedli za dolgo hrastovo mizo. Dragoceno ovčje krzno na sedežu jo je nežno božalo. Prijela je očka za roko, bila je srečna. Služinčad je prinašala slastno dišečo hrano, uživala je v izvrstnih okusih jedi, s katerimi so jo pitali, se smehljala m prijazno kramljala z domačimi. Zanimalo jih je toliko stvari in odkrito je odgovarjala na vsa vprašanja.

»Ali morda veš, nečakinja, koliko orgazmov si doživela v Zavodih?«

»Žal, tega nisem zmogla preštevati, striček.«

»Teo, Teo, vidim, da si še nisi utegnil pregledati statistik, ki so bile poslane že včeraj, dragi bratec! No, priznam, da sem jih tudi sam samo bežno preletel, razburjenje zaradi tvoje vrnitve, hčerka, je bilo pač preveliko. Lahko pa vam povem, da je v Jackovem osebnem poročilu njena kapaciteta opisana kot ena najizjemnejših. Da, dragi moji, veliko garanja bo potrebno, da bomo vzdrževali njeno kondicijo. Pri tem bo treba skrbeti tudi za njenega duha. Slovesno obljubljam, da naš bleščeči diamant še dolgo ne bo izgubil svojega sijaja, prav nasprotno, obrusili ga bomo tako, da bo še bolj zasijal in zasenčil samo sonce.«

Potem je Barbi šepnila očku na uho, da mora na stranišče.

il

»Ivan, povodec!« je vzkliknil Ken, »Tako, dragi moji, čas je, da odpeljem našo psico na njen prvi sprehod. Narava pač zahteva svoje. Bodite tako dobri in dokončajte obed brez naju. Nocoj bova malo daljša, zato lahko po večerji mirno odidete k počitku. Lahko noč!«

Tudi Barbi jim je voščila lahko noč, medtem ko jo je oče zapenjal na povodec iz čistih diamantov. Potem sta odšla proti holo-gramskim vratom in vstopila v čudovit gozd.

Čez mahovito pot je žuborel potoček in brzel mimo redkih, a mogočnih smrek. V gostih krošnjah so žgoleli raznovrstni ptiči, dišalo je po smoli in igličevju in bilo je čudovito toplo popoldne.

»No, psica, izberi si drevo, kamor bi rada napravila.«

Barbi je bila presenečena nad tem novim izzivom, pogledala je očeta globoko v oči. Mož je prepoznal v njenih žgočo ljubezen in pohlevno prošnjo. Sam je izbral smreko, kije rasla tik ob potoku in slovesno obesil nanjo svoj plašč. Prijel je svojo krasno erekcijo in s prvimi izcedki označil mahovito lubje.

»Tako, zdaj veš, katera je tvoja. Pridi, dekle!«

Počepnila je in začela lulati. Ken je namočil prste v curek in jel z njimi molzti hčerin klitoris. Kar prišlo ji je. Potem si jih je obliznil.

»Kako zdrav okus imaš, psička!«

Ko se je olajšala, jo je znova pritisnilo.

»Joj, očka, tudi kakat me!« so njene blodne oči postajale vse bolj vlažne.

»Ah, čudovito, ljubica! Verjetno si, revček, cel dan držala zame, kaj? No, kar napravi, ljubi otrok, naj si ogledam še tvoje blato!«

Ubogala je. Nič ji ni bilo nerodno srati pred očetom, cela se je predala. Natančno je opazoval, kako govno leze iz nje, in bil navdušen.

»Kakšno lepo barvo imaš! Vesel sem, da si tako zdrava punčka, Barbika. No, pridi z.menoj, poskrbiva še za tvojo higieno.«

Odvedel jo je v potoček, kjer sta pokleknila v vodo. Začel ji je nežno umivati spolovilo.

»No, zdaj pa izperiva še ritko. Kar odpri jo, srčece, boš videla, kako ti bo dobro delo.«

Hladna voda je božansko vznemirjala in očkovi prsti so bili tako dobri z njo. Ko sta končala, jo je odpeljal k mahovitemu hlodu, ki je bil prav romantično zvrnjen čez potok.

»Nasloni se s trebuščkom tukaj čez, otrok, in mi nastavi! Rad bi se ljubil s tvojo dišečo zadnjico.«

Kar presekalo jo je, ko je izgovoril te besede. Končno ga bo imela! Oh, kako ga je ljubila! Z lahkoto jo je nasadil v mehki zadnjik in skoraj takoj ji je prišlo.

»Ti je všeč?« jo je mirno gačil.

»Ah, da, očka, da, všeč mi je!«

»No, potem pa bodi še naprej tako pridna in bova dolga, zelo dolga ...«

Zgrabil jo je čez dojke in jo kresal z vso življenjsko močjo. Cepetala je in kričala ter mu prihajala eno za drugim.

»Poglej v odsev na gladini, hčerka! Ali vidiš najina lepa obraza, vidiš to skladnost, hči? Poglej, kako sva si podobna! Ali zdaj verjameš, da sva ustvarjena drug za drugega? Verjameš?!«

»Da, oh, oče, daaaa ...«

Toda ni je več slišal, silna strast mu je tisti trenutek ohromila vsa ostala čutila.

Prebudila se je v čisto neznanem prostoru. Zrla je v stekleni strop nad sabo, ki se je bleščal v zimski jutranji svetlobi. Pogledala je okrog in ugotovila, da so tudi stene steklene, da so pravzaprav spremenjene v ogromne akvarije, polne čudovitih koral in mladih, grozečih morskih psov. Navdušena je planila k steni in z roko namišljeno pobožala žival, ki je ravno takrat zaplavala k njej. Čez nekaj časa se ji je zbistril pogled onkraj akvarija in prepoznala je domači vrt. Ugotovila je, da se pravzaprav nahaja sredi graščine, saj je skozi okrogle stene prostora zagledala vsa štiri grajska krila kot mogočne stražarje njenega akvarija. Potem je pogledala po sobi. Vse je bilo v rdečem usnju, tla, postelja, omarice in delovni stol. Jeklena

svetloba, ki se je lomila skozi vodo, je zlita s toplino rdeče dajala prostoru rožnato barvo. Bilo je čudovito.

Tedaj je vstopil Ivan z zajtrkom.

»Ivan, Ivan, kje vendar sem?« je bila otroško radovedna.

»Dobro jutro, božanska, pomirite se, vse vam bo takoj jasno. To je vaše novo domovanje, Pasja uta, najsvetejši kraj walsteinske graščine.«

»Pasja uta?«

»Da, tukaj boste odslej prebivali, razen kadar vam ne bo dovoljeno zapustiti je. Ta rdeča soba bo vaša spalnica in hkrati delovna soba, kjer boste sprejemali svoje ljubljene. Spoštovani oče seje zelo potrudil za vaše udobje in dal izdelati uto vladnemu arhitektu, najboljšemu na planetu, cenjenemu Fucsu.«

»Fucsu, nisem še slišala za to ime.«

»Saj vam tudi ni bilo treba. Oglejte si raje njegove izjemne dosežke. S pritiskom na tale gumb si lahko prikličete toaletne prostore ...«

Pritisnil je zeleno stikalo ob vratih in iz tal se je dvignila ogromna alabastrna kad, zraven nje pa še masažna miza in mala nočna posoda, obe izdelani iz istega rožnatega kamna. Barbi je zaploskala od navdušenja.

»Takoj lahko uporabite nočno posodo, če želite. Za vašo nego pa sem zadolžen jaz in to boste lahko opravili šele po zajtrku. In poglejte ta čudež, milostljiva, ko prostora ne boste več potrebovali, samo pritisnem na isti gumb in vse se pospravi lepo samo vase.«

Izvedel je manever in Barbi je bila še bolj presenečena.

»Tudi vaša postelja je pravo remek delo. Izdelana je iz najfinejših mehanizmov, ki prekašajo celo zavodsko pohištvo. Nekaj vam lahko takoj demonstriram.«

Potegnil je dol posteljnino in vtipkal ukaz na tastaturi. Sprožilo se je močno valovanje.

»Ali ni čudovito, božanska? To bo podvajalo užitke vaših ljubimcev ob globinskih penetracijah, vam pa lajšalo delo.«

Še vedno je bila malce nesproščena ob njem. Ker ni nosil oblačil, je videla, da med debelušnimi stegni ni imel spolovila, ampak samo majhen, skrbno obrit gozdiček črnih kodrčkov. In kar nekako zagnusil se ji je, ko je govoril o ljubljenju. Toda v svojem iskrenem srcu je skušala poiskati kanček ljubezni tudi zanj, saj je videla, kako neizmerno ji je vdan, in ne nazadnje je želela pokazati tudi hvaležnost očetu, ki ji ga je podaril.

»Ah, da, Ivan. Zdaj sem pa že pošteno lačna, kaj si mi prinesel?«

»Takoj bova jedla, milostljiva, dovolite mi samo, da končam s prezentacijo.«

Posteljnino je odnesel skozi vhodna vrata.

»Za temi vrati, božanska, je moja čakalnica in tu vam bom na voljo vedno, kadar me boste potrebovali. No, tole,« z dlanjo je potegnil po nevidnem stikalu na akvarijski steni, «tole so dimenzijska vrata.«

Ogromen hologramski vhod je za vibriral v prostor.

»Noter boste lahko odhajali samo z očetovim blagoslovom. Ponižno vas prosim, da poskusite, če deluje tudi na vašo dlan.«

Po plosku so izginila in Barbi jih je odprla na istem mestu.

»Ste videli, kakšno brezhibno delovanje? Še zaprite jih, prosim.«

Potem je končno pogrnil prt čez posteljo in lahko je sedla k zajtrku. Pital jo je z občutkom in Barbika je jedla z velikim tekom. Ker ni smela sama posegati po hrani, se je znala zelo dobro prilagajati različnim pitanjem. Vsak njen dobrotnik je imel svojski način hranjenja, največji posluh zanjo pa je imel seveda očka. Vsa radostna je ugotovila, da ji tudi Ivan lepo daje in možiček se ji je še bolj prikupil.

Prišel je čas za nego. Stopila sta v izniklo kopalnico in najprej je šla opravit potrebo. Medtem je Ivan pripravljal kad. Kopanje, kije sledilo, je bilo zares poživljujoče. Ivan se je potopil skupaj z njo in jo kot mali debeli delfinček obplaval in okopal z vseh strani, tudi pod vodo. Sledilo je sušenje. Najprej ji je malce pristrigel in lepo oblikoval lase, ki so bili zdaj dolgi že kar nekaj centimetrov, potem pa je pofenal in skrtačil še košati repek.

Kako je uživala ob tem! Repek se je razvil v pravo erogeno cono, bila je zelo ponosna nanj in godilo ji je Ivanovo natančno ljubkovanje. Potem je prišla na vrsto masaža. Najprej ji je natri vrat pod ovratnico s posebnim mazilom, ki so ga izdelovali v Zavodih samo za to. Kožo je jačalo in jo ščitilo pred morebitnimi odrgninami, ki bi lahko nastale zaradi stika z zlato kovino.

»Izvolite leči na masažno mizo, krasotica. Namaziliti moram vaše telo in ga pripraviti za ljubljenje. Gospoda dvojčka sta se napovedala za jutranjo seanso.«

»Bratca? Kako čudovito, komaj čakam! Pohitiva, Ivan!«

»Oh, božanska, nikar ne bodite tako nepotrpežljivi. Za te priprave si bova vzela veliko časa, božjega ritma ne smemo prehitevati!«

Spet se je zaletela. Te svoje lastnosti se nikakor ni mogla znebiti in to je priznala Ivanu. Potolažil jo je, da bo z vero zmogla ugnati vse težave, in ko je z dlanmi zajadral po njenem slokem hrbu, se mu je popolnoma predala. Dolgo jo je sproščal, etrerična olja so božansko odišavila prostor in repek je lenobno krožil v smeri urinega kazalca. Ko je končal, so prišla na vrsto stopala in noge. Refleksna masaža je pognala tok kozmične energije vse do glave in nazaj do trtice, kjer je začela žareče krožiti okrog repka. Ritnice ji je vstavil v dva gumirana primeža, ki sta jih presirala in vibrirala do te mere, da jo je prijetno srbenje že začelo vznemirjati. Po približno desetih minutah sta primeža obstala, stisnila hlebca in ju na široko raztegnila.

»Božanska, vaš anus je še stisnjen. Z anilinkcijo vam ga bom samo majceno odprl, moram vam vstaviti še notranje stimulanse. Vaše vzburjenje je očka blagoslovil, a pazite, milostljiva, name ne smete nikoli priti. Tak je zakon!«

»Saj bom pridna,« je dahnila in poskušala umiriti bipanje, ki se je zgostilo, ko stajo primeža pripravila.

Mokri, debeli jezik je bil tako nasladen, daje kolaček kmalu kapituliral.

»Dovolj bo, božanska, tale režica mi čisto zadošča, ne mehčajte več!«

Vzel je kovinsko dozirko in vanjo vstavil pet kapsul mlečka. Potem je z njo počasi prodrl globoko v dekličin rektum.

»Zdaj pa čisto umirite svojo mesenost, božanska, ne morem imi-sirati, dokler bipate.«

To je bil zares težak trening. Dozirka je bila sicer ozka, a hlad kovine je bil neusmiljeno dražeč.

Walstein je bil sicer zadovoljen s hčerino spolno slo, a za bežen trenutek seje že zdrznil. Vendar mala ni razočarala. Po nekaj minutah se je ukrotila in celo stisnila zadnjik okrog instrumenta. Ivanje izstrelil stimulanse in se bliskovito umaknil iz nje, da skoraj ni občutila izvlačenja.

Sledila še težja naloga: masaža dojk in vagine. Tokrat je bila Barbi že dovolj zbrana, mislila je na Mater in idealno odgovarjala na dražilne impulze. V glavi so odzvanjale besede: Kdor zna zadovoljiti svojo spolno slo, je pameten, kdor jo zna krotiti, je moder. Očka Walstein je bil ves blažen.

Ivan ji je z ekspanderjem raztegnil tudi vulvo. Zdaj ji je lahko skoraj nemoteno vstavil še vaginalni stimulans in punčka je samo skromno posočila.

»Občudujem vašo pobožnost, milostljiva. Zdržite samo še to zadnjo fazo: pripravo klitorisa.«

Zdržala je! Ivan jo je fafal, dokler ni dobila končne erekcije. Potem je betiček namazal s temno, dražilno glazuro in bila je pripravljena. V tistem trenutku so se odprla vrata.

Mladost je pač norost in mladca sta jo popadla brez posebne predigre.

Oče Walstein je bil kar nekoliko jezen. Lahko bi ju sam podučil o teh vrlinah, vendar se je odločil, da jima bo pustil čas, da dozorita in si sama izoblikujeta okus. Po drugi strani sta bila prav ganljiva, ko sta zapuščala jutranji sestanek, saj jima je že samo to, da bosta danes prva na vrsti, takoj postavilo krasotca pokonci. Rad ju je imel prav zaradi te njune sinhrone naivnosti in bila sta vredna odpuščanja.

Kmalu se je tudi v sestro naselila njuna živahnost. Kričali so, se smejali, lizali, grizli, raztegovali in se polivali z želejem vsevprek.

)

Vragolijam ni bilo videti ne konca ne kraja. Naposled sta jo navihanca le ujela v čvrsti sendvič in jo potem držala v njem skoraj celo dopoldne, na »jahajoči postelji«, kot sta poimenovala maksimalno valujočo delovno posteljo.

Poglavar družine je bil več kot zadovoljen in se je hudomušno hahljal v svoji pisarni, ko jih je opazoval. Bilo mu je le žal, da ni Tea, kije bil ravno to dopoldne poslovno odsoten. Lahko bi jih še bolj temeljito analizirala. Za to pa je proti poldnevu Storn ogorčeno planil skozi vrata.

»Oče, za božjo voljo, ustavite ju vendar, ta dva norca, ta dva favna, to je nezaslišano!«

»Storn! Ali moja ušesa prav slišijo? Si res to ti, ki tako grozno grešiš? Si mar pozabil na poslanstvo naše družine? Ali ti je sla čisto omračila um ali pa si postal tako predrzen. Naj ti povem, daje tvoja sestra dosegla do te ure že sedemnajst vrhuncev in še jih bo, če nam bo bog naklonjen. In tako srečo hočeš kaliti?«

»Ne, oče, nikakor ne, samo sam imam popoldanski termin in ne vem če bo ...«

»Utihni, grešnik! Dovolj si se spozabil! Jaz tukaj vodim igro in jaz bom ukazoval. Tvojo sestro čaka velika naloga in mi jo bomo izurili zanjo. Zagotavljam ti, da ti ne bo uspelo porušiti božjega načrta. Za svojo nesramnost boš kaznovan in želim si iz srca, daje bila to tvoja prva in zadnja napaka, drugače se lahko kar posloviš od sestre. Za tri dni boš odšel v svinjake in tam opravil pokoro na pra-sicah. Tvoja molitev naj bo glasna in močna, če hočeš še kdaj videti sestro. Takemu iztirjencu, kakršnega si se pravkar pokazal, je namreč ne bi nikoli dal v roke. Uženi že enkrat to svojo prekleto ne-potrpežljivost! Ti in Teo mi že pošteno presedata s tem in celo malo včasih povleče na vašo stran. Prisegam, da vam bom to izbil iz glave, in to bo prvi gen, ki ga bom eliminiral za levitev!«

»Oče, oprosti mi, nisem se zavedal ...«

»Dovolj! Stopaj po božji poti, sin, in ne pozabi, obiskal te bom spodaj.«

Osupli Stom seje obrnil na petah. V dvigalu sije prisegel, da se bo opral greha.

V Uti pa so se bakanalije stopnjevale. Čvrste fantovske pesti so tako lepo nabijale v ritko, da si ga je moral tudi očka izdrkati. Veselil seje, da bo lahko prevzel Stornov nas’kok in imel svojo ljubico celo popoldne samo zase. Odločil se je, da bo urjenje še intenzivnejše, kot so ga svetovali Zavodi. Seme je izbrizgal v urno in si naročil obed kar v pisarno.

Na hodniku je srečal Kaleba in Maxa. Še vedno sta se režala in se prijateljsko dregala pod rebra. Vihrajoča plašča sta razkrivala njuni prekrasni telesi, ki nista kazali prav nobenih znakov postko-italne utrujenosti. Očetovsko ju je stisnil v objem in pohvalil njuno moč.

»Dobro sta opravila, malčka. Čeprav sta tako vražje nabrita, vama je sestrica lepo sledila, vse sem videl. Kar tako naprej, držati moramo skupaj! Zdaj pa le brž v molilnico in se zahvalita za blagoslov. Jutri vaju bo potreboval striček, zato si danes naberita novih moči. Jaz pa bom nadaljeval vajino delo.«

»Kako, oče, ali ni Stom določen ...«

»Žal ne, grešil je, bilje nestrpen. No nič ne de, med svinjami se bo njegovo srce omehčalo in take napake gotovo ne bo več ponovil. Molita tudi zanj, otroka.«

Poljubil ju je na čelo in odšel proti dvigalu.

»Šu, šu, Ivan, pospravi kosilo, pomembnejša opravila nas čakajo!«

»Oče?« je bila presenečena Barbi. Ivan ji je ravno naznanil, da bo naslednji Storn. V srcu je začutila olajšanje, saj se je Storna kar malce bala. Dejstvo je bilo, da je očetu izmed vseh moških najbolj zaupala. Zanj se ni bala, da bi kdaj storil kakšno napako in njegovo vodstvo je bilo najljubeznivejše. Dvojčka sta ji bila sicer zelo pri srcu, a bila sta še zelo nerodna. Dosti jima je morala pomagati. Storn pa je v očeh nosil neko nenasitno togoto in zavedala se je, da ga bo težko zadovoljiti. Oče ji je povedal, kaj se je dopoldne zgodilo v njegovi pisarni, in ko je izvedela, da opravlja pokoro na pra-

sicah, se ji je oglasila ljubezen do brata. Očka jo je potolažil. Všeč mu je bila njena skrb za Stornovo spreobrnenje m obljubil ji je, da ga bo naslednji dan lahko obiskala v hlevih in mu pomagala na poti k ljubezni. Pohvalil je njeno ljubezen in ji svetoval naj bo še močnejša, ker bo le tako lahko premagala strah.

Medtem ko ji je stegna razpenjal na delovni stol je spregovoril o tem, kakšne bodo njene naloge zdaj, ko so postali srečna družina. Zaupal ji je, kako žalostni so bili dnevi brez nje in kakšno luč je zdaj prinesla v njihova življenja. Bilje srečen, daje tudi sama čutila tako.

»Veliko vaje bo potrebne, da boš dosegla raven, za katero si izbrana. Pazi, da si ne boš zastavljala nepotrebnih in utrujajočih vprašanj. Zaupati mi moraš, otrok, popolnoma zaupati. Jaz te bom vodil. Že zdaj mi lepo slediš, že zdavnaj si prevzela pobudo v svoje roke ali, bolje, v svoje srce. Še kakšno leto ali dve, pa boš godna. Vsi te spremljajo, punčka, vsi molijo zate in ti nam boš podarila to, za kar si bila ustvarjena: Odrešitev.«

Klitoris ji je zapel v prisesek in ukazal Ivanu, da ji spusti štiristo Riezov. Do tedaj je tako uročeno poslušala očka, da sploh ni opazila možiclja, ko je pripeljal stroj. Silovitost prvega impulza jo je tako presenetila, daje zakričala od boleče slasti.

»Tako je prav! Orgazmiraj, kolikor ti da srce! Zelo bom milosten s tabo in bom prilil še malo olja na ogenj. Podarjam ti svoj dopoldanski užitek. Pogoltni pesjačka in posesaj urno, seme hoče dokončati svojo pot. Polna si še mladčevskih sokov, a ti so še tako blagi v primerjavi z mojo zrelostjo.«

Globoko v grlu je topla svetost odtekala vanjo, stimulatorje trzal kruto, a natančno. Dušilo jo je in ji meglilo zavest od užitka.

Oče sije nataknil rokavico in jel pripravljati hči za pestni vstop. Lepo so delali. Kmalu je bil v njej vse do kosmatega zapestja, Ivan je stopnjeval do 600 Reizov in Barbi se ni več ustavljala. Fukala se je z očetovo desnico in jo ljubila bolj kot samo sebe. Očka je bil dobrega srca in je podaljševal zabavanje, tako gaje navdušila njena hvaležnost. Stroj je ukazal ustaviti šele, ko je igra postala resna.

»Zdaj pa umiri telo, dekle,« ji je ukazal, še vedno globoko zasajen vanjo. Ivan ji je polil spojeno mednožje z mentolovko in prišla je malo k sebi.

»Zdaj bom šel prvič iz tebe. Rad bi, da prideš v trenutku, ko bo najširši del pesti izhajal. To je zelo težka naloga in dal ti bom dovolj časa za koncentracijo.«

Čeprav je bila hči neuspešna pri prvem in tudi pri vseh nadalj-nih poskusih, je ni kritiziral. Močno se je zavedal tudi svoje odgovornosti.

»Ivan, ekspander!« Vajo je bilo treba izpeljati do konca. Odpelji je klitoris in ji v vagino nežno porinil klešča.

Samo malo jih je raztegnil, da bi lahko hči zadržala v sebi, kar je imelo prodreti vanjo.

»Potolažil te bom z deževnico, ljubica. Ljubi se z njo in je zadrži v sebi, kolikor boš največ mogla.«

Ob vrhuncu se je vagina spremenila v mogočno črpalko in se je začela živahno naslajati na vročih očetovih curkih. Ko je končal, ji je izvlekel ekspander in jo nekaj časa gladil po trebuhu, da bi se čisto umirila.

»Zdaj si sočna, Barbi, moja desnica se bo še enkrat ljubila s tabo. Ko bom prodrl, bodi pridna in mi ne daj takoj vsega urina, hčerka. Zadržuj, dokler ne bom začel izhajati. Vodo izpusti, ko bova spet na najširšem delu.«

Kako si je želela, da bi ji uspelo! Kako ga je ljubila. Ko je prodrl vanjo, je curkoma brizgalo iz nje, a bila je dovolj varčna. Tokrat je ni dolgo fukal. Pest je kmalu začela počasi polzeti iz nje. Vodo je spustila na pravem mestu, a prišlo ji je spet majčkeno prehitro.

Bila je tako razočarana, daje zajokala.

Walstein, vesel, da ji je uspel vsaj en del naloge, jo je tolažil.

»Nikar ne jokaj, otrok. To sva počela prvič in nihče ni pričakoval, da ti bo uspelo. Za to veščino te bo izurila šele dolgotrajna vadba, verjemi mi.«

»Oh, oče, tako sem vas razočarala. Me sploh še ljubite?«

Vedel je, da besede ne bodo nič pomagale. Odslovil je Ivana, jo sam odpel iz stola, dvignil v naročje in jo odnesel na posteljo. Tujo je potem očetovsko ljubil še dolgo v noč in šele njegov prešerni izliv ji je utolažil srce.

Ko jo je polnil, jev mislih goreče molil zanjo in jo ljubil bolj kot samega sebe.

Potešena sta ležala v objemu, ko je v Uto nenadoma vdrl stric, jasno brez trkanja.

»Oh, Teo, nikdar se ne boš naučil olike!«

»Tiho, bratec, danes sem zaključil toliko poslov, da nimam časa za takšne neumnosti.« Z viška seje vrgel k njima na posteljo in poljubil Barbi na lice.

»Ti, nečakinjica, se pa tule goniš z očkom, medtem ko jaz delam! Veš, da sem kar malce ljubosumen na vaju.«

»Ne klati več, Teo! Danes sva hudo garala!«

»Res?!« se je njegov živahni pogled zazrl v Kena, ta pa mu je komaj vidno odkimal.

»No, me veseli, predpostavljam, da je danes spoštovani oče puščal tvojo ritko pri miru, ali se morda motim, Barbika.«

»Ne, striček, prav imate.«

»Krasno, čudovito! Potem bova pa morala midva kmalu malo požokati po njej, kaj praviš, psičkica. In naj ti zaupam še to, da imam tudi jaz tukajle zadaj ogromno potrebnico, veš. In popoln par bova šele, ko boš tudi ti njej znala pričarati takšne užitke kot jaz tvoji.«

»Teo, prosim te, prihrani te intimnosti za svoj skok. Prosil bi te samo, da zdržiš še nekaj dni. Jutri bi jo rad peljal v hleve k Stornu. Revež je tam namreč na pokori.«

»Hi, hi, pri kom pa?«

»Pri svinjah, Teo. Mlad je še in neuk, naša psička pa je izrazila željo, da mu pomaga na poti k ljubezni.«

»Oh, sama dobrota te je, pikica mala. Boš tudi stričku kaj pomagala na tej poti?«

»Brez skrbi, Teo, dobro pomagačo so nam vzgojili. Še posebej za tiste reči, ki so tebi bolj pri srcu. Hvala bogu, da imamo vsaj enega zrelega sodomista v družini. Storn se mora še toliko naučiti.«

»Brez skrbi, Ken, tudi ta trd oreh bomo zdrobili. Zdaj pa vaju bom zapustil, golobčka. Zelo sem utrujen in pozno je, saj ne zamerita, kaj?«

Zaljubljenca sta se mu samo dobrodušno nasmehnila in vedel je, da bo res bolje, če ju pusti sama.

poslovne skrivnosti

Kako seje veselila, da bo lahko očku pomagala pri sklepanju poslov, kot se je strokovno izrazil. Ivan je bil pri koncu s pripravami in je nanašal glazuro na njen danes še posebno razbesnjeni klitoris.

»Kako ste danes veliki, božanska! Tako mi še nikdar niste zrasli v ustih. Ste zelo vznemirjeni, kajne?«

»Joj, Ivan, ne veš, kako zelo! Končno bom lahko tudi sama kaj naredila za našo stvar. Že kot majhna punčka sem si to na vso moč želela, vendar mi oče ni nikoli dovolil. In veš, da sem bila ljubosumna na bratce, ki so smeli biti kdaj pa kdaj zraven?«

»Oh, milostljiva, veste, kakšen greh je to ...«

»Vem, Ivan, zdaj to vem. Včeraj sem se očku izpovedala in bilje tako milosten, da mi je po pokori vse odpustil.«

»Da, da, gospodarjevo srce je veliko!«

Zaslišala sta signal po interfonu.

Ivanje slovesno odprl vrata v jedilnico. Psico je na povodcu privedel h gospodarju, kjer je pokleknila in se zbrala v pozdravni molitvi.

Gospodje za mizo so občudujoče onemeli.

»Dragi kolegi, naj vam predstavim našo naj dragocenejšo hišno živalco. O njej ste, verjamem, že veliko slišali, saj se glas o njeni

lepoti in predanosti širi po naši deželi kot ogenj. Pred vami kleči najboljša psica novega konitngenta. Danes se boste lahko sami prepričali o božanskosti njenega bitja. Dvigni obrazek, hčerkica, pokaži gospodi, kako polne ljubezni so tvoje oči. No, gospodje, kaj pravite?«

Bili so osupli in navdušeni nad njeno nebeško lepoto.

»Odločil sem se, da nam bo psička malo začinila današnjo večerjo, da bo šla bolje v slast. Pri tem se ne dajte motiti, prosim, uživajte v namiznih dobrotah, ki vam bodo nemudoma postrežene, in bodite, prosim, radodarni z njo, ki si bo pod mizo potešila svojo sveto lakoto. V iskreni molitvi se je za vaše darove že vnaprej zahvalila, zato naj bo vaš blagoslov obilen, verjemite mi, da bo padel na plodna tla.«

Vznemirile so jih te njegove besede in tudi sam je občutil očetovski ponos.

»Si razumela, hčerka, kakšno je tvoje poslanstvo danes?«

»Da, oče.«

»Potem pa pridi po blagoslov.«

Erekcijo je imel ravno pravšnjo, da mu je glavica že izcedila sveto kapljo. Barbi jo je pobožno polizala, potem pa jo je spustil s povodca. Poslušna Psica seje splazila pod ogromno hrastovo mizo, kjer je sedelo dvanajst očetovih partnerjev in začela.

V tem trenutku se je na Walsteinov plosk odprlo več vrat in služinčad je začela streči hrano. Na mizo je prišlo najprej obilo raznovrstnih predjedi, nato glavne jedi, začenši s perjadjo, pečeno divjačino in ribami, z raznovrstnimi prikuhami, omakami in živopisa-nimi solatami. Temu so sledili poobedni kolači iz kokosa, jedrc vseh vrst, medu m ingverja, nato pa še cela zakladnica eksotičnega sadja in sirov. Gospodje so seveda ves čas pridno zalivali pojedino z vrhunskimi vini, gospodarjevo hčerko pa s svojimi izlivi.

Barbi je bila zelo pridna. Šla je počasi od enega gosta do drugega, jim diskretno razpenjala plašče, poiskala štrleče ude, jih potem ljubeče spravljala globoko v grlo in jih z jezikom počasi pripeljala do božanske odrešitve.

Po očkovih navodilih ni delala po vrstnem redu, tako da gospodje zgoraj nikoli niso vedeli, kateremu ga vleče ali kdo bo na vrsti, kar je dalo igri še dodatno draž in jim pošteno napolnilo moda. Vsake toliko časa je samo kakšen od gospodov potemnel, orosil čelo in odrešujoče izpustil predolgo zadrževan dih. Ta je bil seveda takoj deležen burnega aplavza in zdravice.

Pogovori so potekali dobro in oče je pod mizo dajal hčerki dogovorjeni tempo z nogo. Psička je zadnjič pila ravno, ko so postregli s končnim poobedkom - črnim grozdjem iz walsteinskih vinogradov. Letina produkcijskih hologramov je bila pičla, a izredna in s tem darom je bila našim gostom izkazana prav posebna čast.

Barbi seje priplazila izpod mize tiho kot miška, da ne bi zmotila veseljačenja, kije postajalo vse bolj prešerno.

Tudi Walstein je bil dobre volje, ko jo je zagledal.

»Si končal, ljubi otrok?«

Prikimala je.

»Potem pa lahko vstaneš in mi sedeš v naročje, da malo pociješ.«

Zadovoljni gospodje so jo nagradili z aplavzom in kupom prijaznih besed.

»Ponosen sem nate, kuzlica, lahko nam zaupaš m odkrito poveš, če si še lačna ljubezni.«

»Oh, oče, ljubezni se vendar nikoli ne morem nasititi!«

»Kaj ni božanska, kolegi?«

Občudujoče pritrditve so kar deževale. Oče, ves pijan od sreče, ji je nazdravil z vinom, ji razlil vsebino po dojkah in jih strastno oblizal. Barbi je stiskala k sebi svojo največjo ljubezen. Stari je vedel, da bodo posli z lahkoto stekli, toliko samozavesti mu je vlivala ljubeča gola hči v naročju. Ni se več hotel zadrževati. Potegnil je pladenj z grozdjem pred sebe in prevrnil hčerko na prezrele sadeže. Črni sok je brizgnil izpod nje na vse strani. Prihitel je Ivan, da gospodarju razveže plašč.

»Dragi kolegi, vem, da ste prišli k nam od blizu in daleč zaradi posla. Ampak, ali ne skrivajo vaša srca še neke druge sramežljive želje?«

Razburjeni mož je grabil grozde in jih cedil po hčerinih dojkah. Kazanje njene pobožnosti občinstvu, ga je spravljalo v besnilo.

»Kaj niste prišli sem tudi zato, da bi končno videli ljubezen med očetom in hčerjo, ta naš najsvetejši, a žal tako redek obred?«

Z velikim grozdom je zdaj zadžusil v hčerino mednožje in ga obarval krvavo rdeče.

Kuzlica je kar zastokala od silnega vzbuijenja.

»Ti paše, ljubica, je lepo to, kar ti dela očka? No, povej naglas kaj bi še rada od mene, da te bodo vsi slišali.«

Mavžal jo je grozd za grozdom in otrok je kar cvilil od naslade.

»Aaah, ljubite me oče, prosim vas, prosim vas!«

»Jo slišite zdaj, ste se prepričali na svoja ušesa o njeni ljubezni? Zdaj vam bom dovolil, da tudi poslikate ta najlepši del vašega potovanja, da vam bodo verjeli tudi vaši domači.”

V pizdo ji je stlačil celo pest grozdov. Mala je potem poslušno prešala sok iz sebe in z njim se je Walstein bogato namazal po kur-čevni. Ni mogel čakati, da bi končala z opravilom, ampak jo je še sam žmohtno nagačil v že tako prenatrpano pizdico.

»Na, ljubezen, je to to, kar si si želela ... Aahh ..., si hotela to, kuzla ... Si hotela fukat z mano na naši žlahtni trti?«

»Da, aahh, da, očka, da ...«

Porival jo je brez predsodkov.

»No, povej očku, kakšna bo letina, aah, bo dobra?«

»Dobra, oče .... dobra ... oče!«

»No, potem pa jo krstiva, hči moja,«

Butal je vanjo kot obseden, kolegi pa so skakali okrog njiju s svojimi transmitorji. Nekateri niso mogli verjeti svojim očem, vsi pa so zavidali grofu njegovo srečo. V njih je zbudil pravo strahospoštovanje in bili so pripravljeni pristati na vse njegove pogoje.

Ko sta končala, je hčerko spet zaščitniško vzel v svoje naročje, in počakal, da je služinčad pospravila ostanke ljubljenja.

»V svojih mislih ste grešili, dragi prijatelji, slišal sem vas. Zavidanje in ljubosumje sta prepovedana v naši družbi, a postopek izkoreninjanja je dolgotrajen in težak. Mnogi izmed vas še niste do-

segli zahtevane ravni. A ne skrbite, dragi moji, poznam način, s katerim se lahko spokorite, in dovolite, da vam pomagam.

Služinčad je prinesla kavo in likerje.

»Najprej bomo končali z uradnim delom. Okrepčajte se, moj sluga pa vam bo prinesel pogodbe v podpis. Potem pa mi boste dovolili, da se umaknem v svoje prostore, veliko dela me čaka. Prepustil vas bom svoji edinki, goreča vernica je. Sperite svoje grehe in pustite, da vam njena ljubezen pomaga na tej poti.«

Naslednje jutro je bil očka že zgodaj pri njej.

»Si kaj spala, punčka moja?«

»Dve uri, oče.« Bila je zverinsko zgonjena, a ko je zagledala svojega ljubega, je spet začutila moč.

»Dovolj. Kdaj si dobila zadnji odmerek semena?«

»Človeškega ali živalskega, oče?«

»Ah, nemogoče, tudi to ste počenjali?«

»Da, oče, hoteli so me spoznati kot pravo psičko in sem morala ves čas piti tudi pri Udu.«

»Zelo lepo od njih. Vidim, da si jih dobro vodila. Moško seme mislim, dekle!«

»Ob treh zjutraj!«

»Krasno! Potem sem prost še nekaj ur. So bili gospodje zadovoljni, si jim oprala grehe?«

»Z vsem srcem sem jih ljubila, oče.«

»Dobro, potem je pa današnji dan kot nalašč za vajo. Dovolj dolgo sva počivala. Kar zlezi lepo na stol in se sama pripni, da se v miru pripravim.«

Izmučeno telo je komaj zvlekla na visoko ginekološko napravo in začela moliti. Moč vere je začela pritekati vanjo.

»No, pa poglejmo, kakšen je tvoj status.«

Orokavičena roka je nežno pregledala spolovilo.

»Klitoris je odlično nabreknjen! In čudovito so te odprli, otrok moj. Danes lahko res veliko narediva. Veliko časa si bova vzela. Prvič sva bila čisto prekratka in obljubljam ti, da ne bom več ponovil take napake. Če boš dovolj močna v veri, ti bo mogoče tokrat bog pomagal k uspehu.«

»Ivan, prisesek!«

Zbudili so jo ob večerni zarji.

»Kje sem, koliko je ura ...«

»V svoji uti ste, se spomnite? Oče vam je dovolil počivati celo popoldne.«

»Ah, očka ...«

Z bolečino v srcu seje spomnila dopoldanske vadbe. Tudi tokrat ji ni uspelo. Kljub temu je bil oče tako dober z njo.

»Prinesel sem vam večerjo, božanska, potem pa vas moram pripraviti, z očetom bosta obiskala vašega spoštovanega brata Storna.«

»Kaj res?! Komaj čakam, da ga objamem, gotovo mu je težko, tako rada bi mu pomagala.«

»Jejte zdaj, božanska, in molčite, nabrati si morate novih moči.«

Ponudil ji je slastno žabje bedrce.

Sčegetavec seje bleščal pod temno vijolično glazuro in dekličino globoko molitev je prekinil gospodar, ko je vstopil.

»No, seksača moja mala, dovolj je bilo Ivanovega crkljanja, skoči s stola, greva novim dogodivščinam naproti.«

Kako se je razveselila očeta! Po vsaki seansi so bila njena čustva še močnejša, kar kipela je od ljubezni. Že sama njegova pojava in glas stajo peklensko vzburjali. Vsakič je še bolj zahrepenela po njegovih močnih in natančnih rokah, ki so tako dobro vedele, kaj ima rada. Skočila mu je v objem in mu pustila, da jo je celo pot do hlevov podrkaval. Ko sta vstopila v temačno klet, ju je objel vonj po senu in živalih, vzplamtela je m se blaženo izsočila na očetovo dlan. Sele ko sta se približala osrednji staji, je odprla oči.

Storn je kresal debelo domačo svinjo. Bil je ves prepoten in zasopel od napora. Oče in hči sta za nekaj trenutkov obstala ob čudovitem pogledu. Svinja je presunljivo krulila, moški pa jo je v pospešenem tempu z vso silo nažigal.

»No, kako se ti zdi, hčerka moja?«

»Lepo je, oče.«

»Ti si pa res skromno bitje. Naj ti povem, da je Stornu po dveh dneh šele dvakrat prišlo, in to obakrat s psico, nehvaležnežu!«

»Pa saj se trudi, oče, poglejte ga kako je zaljubljen. In tako rada bi mu pomagala, če bi mi le dovolili?«

»Dovolil bi ti samo, če si to sama zares želiš, psička.«

»Oh, oče, želim si iz vsega srca!«

»Prav! Naj te hlapci pripravijo. Nič se ne bom vmešaval v vajino ljubezen, in če ti uspe, bom zelo ponosen na vaju.«

Zaščitna obleka iz roza gume je bila na njej kot bi mignil in pridružila se je bratu v staji. Svinja je bila vklenjena z nogami v tla, da je lahko samo nemočno ritala. Barbi je stopila čeznjo in se ji usedla na pleča. Objela je obnemoglega Storna in ga zalizala.

»Ljubim te.«

»Tudi jaz te ljubim, sestra.«

»Tvoja ljubica tako neutolažljivo kruli. Bolijo, a tega ne zna vzljubiti.! To pa zato, ker nisi trden v svoji veri. Daj, prosim te, pofukaj še mene malo, rada bi se združila z vama in ti pomagala, ljubi brat.«

Ulegla seje na svinjin hrbet in bratu raztegnila mednožje. Storn ga je prestavil iz ozke prašičine v udobno sestrino vulvo. Kmalu je spet začutil slast.

»Vidiš, kako je lepa živalska ljubezen, bratec. Pusti mi, da te še malo pofafam, vsa bi rada dišala po tvoji izvoljenki, potem me bo imel moj ljubimec še rajši.«

Stom je ni takoj razumel, a sestra je že bila na kolenih, pritisnila je svoje mednožje ob svinjin zadek in si spustila po grlu bratov ud. Hlapci so v sosednjo stajo privlekli debelega prasca in ga vklenili v statve.

Barbi je spoznala, da je čas. In očka se ji je dobrohotno nasmehnil.

»Tako, ljubi bratec, zdaj boš spoznal, kaj je prava živalska ljubezen. Ozkost špranjice tvoje ljubice bo zate pravi blagoslov, ker si zdaj trden kot skala.«

Vstala je in odšla k prascu. Pokleknila je k nestrpnežu in mu poljubila gobec, da jo je lahko' ovohal. Potem se je ročno obrnila in mu nastavila še zadnjik. Žival se je razpalila in kruljivo ruknila naprej.

»Vidiš, kako nesebična je njegova ljubezen, bratec. Pripravljen je name in odprla se mu bom z vsem srcem. Daj, še ti osreči svojo samico, prodri hkratno z mojim ljubimcem in vsi štirje se omo združili v večni ljubezni.«

Storn je dobil blazen pogled. Sestra je zlezla pod pujsa in žival jo je nagačila s tako ihto, da so uboge statve kar ječale od rukov. In kot prava zaljubljenca sta krulila v en glas.

Barbi je uživala, uživala je kot prašiča! Njena ljubezen se je prelila v bratovo srce in ga živalsko podžgala. Zagrabil je svojo prasico za krači in jo pobesnelo nabodel. In potem so rukali v pradavnem ritmu. Storn je izgubil vso kontrolo, svojo ljubico je razparal do krvi in iz njega se je vlilo kot potok. Medtem je njegov tekmec že trikrat štrcal.

Oče je ukazal menjavo.

Še vedno vklenjeno in razčetverjeno samico je sedaj naskočil silak njenega kova. Storn pa je s ponovno trdim in slikovito okrvavljenim kurcem napičil sestro in jo porukal kot prasec. Krulili so kot nori m ob vrhuncu je zaukal tudi prvorojenec, njegovo toplo seme se je zamiksalo v že prej izšpricano živalnino.

Četverica je dolgo prihajala k sebi. Očka je bil zelo ponosen na svoja dva.

»Poglejta, otroka moja, kako sem ganjen.«

Ivan mu je odstranil plašč. Imel je močno erekcijo. Potem je svojega sina prevalil na seneno kopico in ga nagradil z jebanjem v rit, kar je bila izjemna čast.

»Nikar tako žalostno ne glej, ljuba hčerka, tudi nate sem ponosen. Kar lezi v seno in nastavi svoja sladka usteča. Stom, ti pa ji po-kakaj v usta moj blagoslov.«

Stornov anus se je na debelo odprl v Barbikina usta in jo zalil s še vročim očenašom. Strašno ji je prijalo. V vseh treh srcih je gorela

silovita ljubezen, ki ni bila več ustvarjena za gašenje. Stom je prvič čutil, kaj to pomeni.

Vsi trije so bili še vedno tako drhteče željni ljubezni, da je sin-čina nemudoma pripeljal dogo. Sestro je tako dobro nastavljal v različne položaje za pasjo penetracijo, da je očka navdušeno ploskal njegovi spretnosti. Pri tem opravilu tudi ni pozabil pohvaliti Barbike, ki je bila za tovrstno ljubezen še posebno dobro izurjena. Kako izjemno se je znala vživeti v psico. Ko jo je po aktu poklical »k nogi«, je ljubko prirepkala in počepnila ob njem. Dobrohotno jo je pobožal po laseh in seji poscal v usta. Kot dobro vzgojena psica je vse lepo popila in polizala, zraven pa razigrano repkala. Bila je res izredna. Lepo so se potem poigrali še z osličkom in debelim pitonom in tistega večera je Ken svoja otroka še večkrat sodomiral, pa saj sta si to navsezadnje tudi zaslužila. Njihova brezmejna ljubezen se je izčrpala šele sredi noči, ko so v hlevčku zaspali, objeti v kopici sena.

Ljubeča družinica seje prebudila ob prvih sončnih žarkih, ki so sramežljivo pokukali skozi mala hlevska okenca.

Ken je pobožal svoja otroka in ju poljubil na čelo.

»Si srečna, hčerkica moja?«

»Da, očka.«

»Imaš rada pujske, kaj?«

»Mhm, zelo.«

»Kaj pa kačice? Naš gibki piton te je včeraj kar dobro razkačil.«

»Oh, da, da, všeč mi je kača, tako lepo spolzka je in tako zahtevna postane, ko ne najde več izhoda.«

»Ah, kako si ljubka, mala moja. Saj dovoliš očku, da pregleda, kako je iskala izhod?«

Njegova dlan je pod senom zdrknila na otečeno, a že dobro pripravljeno rozovičje.

»Vidim, da že komaj čakaš, da boš spet najina, ljubica. In to tudi boš! Godna si za vajo, srček. Saj veš, da ne smeva počivati niti en sam dan.«

Od vzburjenja ni mogla sploh govoriti, samo pokimala je in nastavila. Oče je velel sinu, da ji raztegne vulvo, potem pa se je vanjo

bogato uscal. Kako ji je prijal vroč curek, dosti bolj kot Ivanovo izpiranje. In poživil ji je duha bolj kot jutranja skodelica vroče kave.

»No tako, čista si in sočna! Zdaj bomo pa poskusili enkrat brez analognega stimulatorja. Mislim, da te to naravno okolje že tako dovolj rajca, da ne boš rabila nobene druge stimulacije. Storn, ti ji boš pomagal! Medtem ko bom jaz delal, ji boš ti ročno pomrcvaril klitoris. Kunilingus je za vajo dosti preblag in tudi precej neroden, saj bi mi oviral vidno polje. Ti jo kar podrkaj tako, kot to znaš napraviti dečkom, saj je, ljubi bog, velika kot kak pravilno obdarjen osem- ali devetletnik.

Žele, Ivan!

Kar tišči še skupaj nogice, bomo šli zelo počasi, zajčica moja. No, najprej bova samo mehčala. Vidiš, kako lepo nama gre. Stom, kar po-primi... Ja, ja, lepo nam gre ... Še malo ljubica, pa boš lahko širila ... Še, še, šele štirje prsti so noter ... Zdaj pa že lahko malo bolj raztegneš nogice ... Počasi ... Dovolj ... Mmm, lepo mehčaš ... Na dobri poti smo, otroci ... Pet jih gre z lahkoto ... Mislim, da si pripravljena ... Počasi raztegni noge do konca, očka pa bo naredil pest ... Ahh, ja, vidiš, kako mehko smo šli noter ...« jo je potolažil, čeprav je na najširših členkih kriknila od bolečine.

»Da, da, lepo gruliš, golobička, je očka največji, kaj? Krasno, zdaj si do konca odprta, delam z lahkoto. Storn, ti se pa lepo obnašaj. Kaj je? Te sili? Dobro, še malo počakaj, da sestra zažene ... Bo? Evo, prvič gre. Naj bo kratek in ne preintenziven, ljubica. Da, da, krasno, točno takšen! Takih mi naredi še pet, potem pa dobiš še brata v grlo. Zdi se mi, da bi ti morda pasala še dodatna zapolnitev za finale. Vem, kako rada si polna, in upajmo, da se moja dobrosrčnost tokrat pokrije s tvojim uspehom. Molim zate, ljubica. No, dajmo, tokrat pa zares!«

Pest je nabijala globoko vanjo in jo tako neusmiljeno polnila, da so se orgazmi že zlivali. Urin je šprical prav do očetovega komolca. Po petem orgazmu je oče obmiroval in počakal, da se umesti še Storn. Ta je pokleknil za Barbikino glavo in odmaknil seno, da je lahko zvrnila glavo nazaj. Pot za kurac je bila zravnana in nabodel jo je vse do jajc.

»Tako, ljuba otroka, ujemimo božji ritem. Stom, nikar ne popusti na klitu, poglej, kako grozeče je otekel, zdaj je pravi trenutek za vajo.«

Oče in brat stajo skladno fukala z obeh strani. Barbi je nabirala moči za zadnji orgazem in zalivala očka kot blazna.

»Pri kraju si, punca, zdaj pa poskusimo!«

Ustavil je nabijanje in začel počasi polzeti iz vagine. Do najširših členkov mu je manjkal še kak centimeter.

»Počasi poženi, hčerka,« ji je šepnil.

Prvič je občutila to bolečino pravilno. Želja, da bi jo pest odprla do kraja, jo je brizgnila v dolg izstiskajoč orgazem, ki je sam popeljal očkovo pest čez najširši del vse do izhoda. Stari je čutil, s kakšno ljubeznijo mu je stisnila členke. To ni bila več sla po sprostitvi nabitka, ampak sla po ohranitvi tega najtršega dokaza očetovske ljubezni. Orgazmično valovanje je steklo v obe smeri in doseglo vrhunec na najtrši točki. Natančno tako, kot je bilo predpisano. Hotel je preveriti, da se ni zmotil. Še enkrat ji je nastavil pest in sama jo je potegnila vase, pomlela in jo izpljunila v krčevitem vnovičnem orgazmu, točno na najširših členkih.

Kakšna sreča je napolnila njegovo srce. Zajokal je, legel nanjo in ji lizal dojke. Tudi Storn seje zavedel, da jim je uspelo, in jo nagradil z dobro merico.

»Kako sem srečen, ljuba hči, zdaj vem, da nas boš odrešila, vem, da bo prihodnost čudovita. Kako te ljubim, umrl bi zate!«

Poljubljal jo je kot nor in ji lizal z ustnic ostanke sinovega semena.

»Storn, ne smeš omadeževati tega pomembnega trenutka. Pusti naju sama in pridi čez uro v mojo jedilnico na zajtrk. Pogovorila se bova. »

»Si srečna, Barbika moja?«

»Počutim se kot prerojeno, razumem mnogo več stvari. Zdi se mi, kot bi šele zdaj postajala prava ženska.«

»Saj tudi greš proti temu cilju. Ampak pot je še dolga, otrok moj. Ugotovil sem, da si prava hlevska psica, saj si se le tukaj zmogla to-

liko odpreti, kot je za vajo potrebno. In to brez stimulatorja. Poglej mojo desnico, kako lepe sledi ljubezni si pustila na njej. Fizično plat naloge že ovladaš. Tista težja, duhovna, pa te še čaka. Povej mi, ali je bil orgazem močnejši kot običajno?«

»Da, nekoliko pa res. Nekje v megleni zavesti pa sem čutila, da bi me zmogel užitek ponesti nekam globlje, nekam v meni neznane daljave ... In očka, v nosnicah sem zavonjala čisto blag vonj po hi-jacintah.

»Moraš biti nagrajena, punčka moja. Do jutri zvečer lahko ostaneš tu spodaj v hlevih. Hlapcem bom naročil, naj te hranijo samo s semenom. Da, zaslužiš si spermično dieto! Po dveh dneh boš lepa kot roža, boš videla. In molil bom zate, hči, da bi čim bolj uživala med sebi enakimi.«

Takoj ko so se vrata dvigala zaprla za njim, stajo že prevzela dva hlapca in jo odvedla proti konjušnici. Eden je stopil za njimi z urno, kije že do polovice fluorescentno žarela. Zdrava hlevska posadka ni bila neobčutljiva za početje gospode in skoraj vsi so si že olajšali srca v za to predpisano posodo. Možakar je zato ponosno nesel v konjske hleve gospodaričin prvi topli obrok.

»Vidim, da imaš zdrav tek, sin moj. Lepo! Zdaj, ko sva pozajtrkovala, morava spregovoriti o tvoji spokori. Iskreno rečeno, tvoja zadeva s prasico ni potekala najbolje. Priznaš? Če ti ne bi pomagala sestrina ljubezen, bi se verjetno zelo klavrno izteklo. Ampak konec dober, vse dobro! Vesel sem, ker vidim, da se te je le prijela ljubezen, ki smo ti jo vsa leta izkazovali. A to še ne bo dovolj. Poteguješ se za mesto mentorja v Zavodih in za to boš moral pokazati več ljubezni, več izvirnosti, ljubček.«

»Saj bom, oče!«

»Res? Si že zasnoval sprejemni izpit?«

»Sem, oče!«

»Prosim, zaupaj mi ga.«

»Delfini, oče! Rad bi se izkusil na delfinih.«

»To je dobra ideja, sin moj. V Zavodih so s tem že poskušali, a žal brez uspeha. Klaus je bil preveč popustljiv in po značaju preveč kopenski človek. Ti bi bil pa kot odličen plavalec za to nalogo nadvse primeren. In če uspeš, mentorstvo ne bo več vprašljivo. Imaš že kakšen načrt?«

»Imam, oče. V zoolaboratorij sem že poslal naročilo za dva samca in eno samico. Tukaj bodo naslednji mesec. Zavod mi bo poslal tudi tri genike, posebej izurjene za podvodne treninge.«

»Odlično! Sam bi rad prisostvoval kakšnemu treningu.«

»Častni gost boste, oče. Imam samo še eno željo.«

»Povej.«

»Rad bi preživel še nekaj hlevskih dni s svojo sestro.«

»Lahko. Samo najprej boš moral počakati na Tea. Izpeljal bo analize. Rad bi, da postane Barbi tudi analno zrela.«

»Razumem in srečen bom, ko bo vrsta prišla name.«

»Krasno! Tudi tvoja duša je postala bolj vdana po tej pokori, sin moj. Poklekni k meni, moj ponosni prvorojenec. Zdaj veš, zakaj si ob vaji nisem dovolil izliva. Vso svojo svetost sem prihranil zate, ker sem spoznal, da si vreden božje ljubezni. Nežen bodi in globoko se odpri, sin moj, zdaj zares potrebujeva drug drugega.«

)

Analize

»No, deklič, končno sama!«

Debeluh se je zavalil nanjo in jo s svojim ogromnim telesom pritisnil ob posteljo, da je komaj dihala. Bil je že ves poten od vzburjenja in kmalu je bila tudi sama premočena, saj jo je čisto oslinil po obrazu in dojkah. Všeč ji je bil. Bil je tako drugačen od očka in tako nebeško težak! Nasajena na debeli sredinec se mu je takoj vdala.

»Uf, kako si potrebna, prašička mala! Ampak veš, poznam nekoga, kije še bolj potreben. Ki te je potreben kot merjasec! Veš kdo je to?« je hropel.

»Vem, to si ti striček.«

»A ne, pomota. To je moj ritnik, ljubica, moj črni krater, ki te je potreben kot hudič. Že cel dan je razpaljen kot sam satan. In hudo bova žokala po njem, obljubiš?«

»Oh, obljubim, stric. Vse želje mu bom izpolnila.«

»Tako se govori! Pa saj je tudi tvoja prduljica gotovo že nestrpna. Pokaži mi jo malo, da preverim kako je z njo. Kar na kolena!«

Obrnila se je in stric ji je napravil zibko, da ji je bilo udobneje. Prijel jo je za mala hlebčka in ju na široko raztegnil.

»Oh, krasna mala prdička, krotko stisnjena kot prava devička.«

Z debelim jezikom jo je obliznil, da seje sijoče zasvetila. Postala je malce rdečkasta.

»Aha, nekaj vnetja vidim. So bili to oslički ali konjički?«

»Oslički, striček. Konjički me niso smeli. Njih sem samo drkala in pila. Menda so predolgi zame.«

»Zna biti, da. No, odpri mi malo, da te še notri poskusim ... Kaj ne gre? Ne znaš še sama? No, nič ne de, vsega se bova naučila ...«

Potem jo je sodomiral z jezikom. Dolgo je pregledoval rektum in njegova občutljivost je zaznala celo vrsto komaj zaceljenih po-škodbic.

»Hja, kar dobro si razjebana. Kdaj pa je to bilo?«

»Včeraj.«

»Aha, lepo. So bili dolgi?«

»Celo popoldne.«

»Oh, ti svojat hlapčevska, in najbrž brez pavze, kaj?«

»Malo so se samo menjavali z Donkeyjem, ker jim je tako lepo utiral pot, so rekli.«

»Ah, merjasci iztirjeni, lepo so se izkazali. Je bilo kaj krvi?«

»Da, veliko.«

»Lepo, lepo. In naš hišni doktor je to vse lepo pocelil. Res je dober. Najboljši ananlni specialist na planetu, veš. Sam sem ga izbral. Zagotovil mi je tudi, da znaš biti kar precej široka. To boš danes stričku vse lepo pokazala. Jaz pa ti obljubim, da te bom naučil največje veščine analno zrelih psičk, to je ritiščine. Do večera se bova naučila reči »očka« in »striček«. Ce ti bo uspelo, ti zagotavljam, da boš čez tri dni govorila s tazadnjo kot strgan dohtar. Zaenkrat pa jo bova pustila še pri mira, da se še malo počeli in se najprej posvetila mojemu hrepenenju. Veliko dela naju čaka, moj dre-kak zna biti zelo zahteven, veš. Zato boš kar takoj zavihala rokave in na delo.«

Žal ji je bilo, da bo morala počakati na zadovoljitev. Stric jo je med govorjenjem namreč ves čas tako prijetno šeškal in nabadal s sredincem, da ji je skoraj prišlo.

»Vem, da sem te daleč pripeljal, ljubica. A moraš biti potrpežljiva. Ali ne bo dosti lepše, ko ti bom po napornem delu raje kurca zaril v danko in te še nahranil z njim?«

»Saj bom potrpela, striček, oprosti, če sem se prenaglila, a tvoje roke so tako dobre.«

»Tvoji grehi se beležijo, čeprav so majhni. Pazi, da se jih ne bo nabralo preveč. Čiščenje duha je huda reč, punca! Zdaj pa le brž zlezi dol, da zamenjava mesti, v meni že vse vre!«

Debeluh se je zdaj zavalil s trebuhom na zibko, ki si jo je še nekoliko modificiral: razširil jo je in jo spredaj nekoliko spustil v posteljo. Pred obrazom si je vkolpil ekran, ki je prikazoval njegovo ogromno podvozje, da bo lahko natančno opazoval početje nečakinje in ji dajal navodila. Na široko seje razkrečil in lahko sta začela.

»Najprej se boš naučila klistiranja. Nimaš pojma otrok, kako je to zdrava zadeva. Vame bo šlo pet litrov vode! Ja, ja, nič se ne čudi, rekel sem ti, daje moj črni krater nenasiten. Včasih se mi zdi, daje mrcina sploh brez dna.

Livček mi boš morala zavleči zelo globoko, samo tako me boš lahko celega očistila. Ko bom spuščal mi boš najprej podržala tale čeber, ki stoji ob postelji. Klobaso boš pa ujela v zlato kahlico. Največji walsteinski drek si pač zasluži častno mesto! Zdaj se pa prepuščam tvoji domišljiji in spretnosti. Če boš dobra, boš lahko ti prevzela moja petkova klistiranja, ki jih je doslej opravljal Kaleb z veliko predanostjo. No, kar začni, ljuba nečakinja, in naj te vodi vera.«

Ivan ji je podal prvo klistirsko injekcijo z dolgim livčkom. Barbi jo je položila na posteljo, potunkala levico v vazelin in začela. Najprej je nežno porajcala ogromno stričevo sralo. Starec je takoj reagiral in se ji ljubeče odprl. Z levico je prijela cevčico in se milo pogreznila z njo vred v temine stričeve strasti. Notri je bilo ogromno prostora, tako da je zlahka potiskala levico z livčkom v črevo. Delala je počasi in z občutkom. Teo je hropel od ugodja in kurčina mu je vstala. Nežno jo je gladila z desnico in vztrajno potiskala z levico. Ko je bil vanj zarinjen že dober meter cevi, je izstopila, prijela težko klistirko in začela počasi ubrizgavati čistilo. Z istim tempom je

nadaljevala vse do konca. Striček je bil navdušen. Ko je vanj spravila vseh pet litrov, je spretno izvlekla cevko in potrpežljivo počakala, da je črevo vzljubilo svoje odrešenje. Potem je stričku pomagala, da se je obrnil na hrbet. Ritko mu je lepo zanesla na rob zibke in nastavila spodaj čeber. Mehko je legla nanj v položaju 69. Nekaj časa mu je ljubeče fafala kembelj in ga z dlanjo mirno božala po tesno stisnjenem zadnjiku. Ko je precenila, da seje dovolj napel, se mu je usedla na trebuh in ga odprla z obema rokama. Rjavi slap je eksplodiral iz njega v vsem svojem veličastju.

»Aaaaah, kako si krasna, prašiča! Taaako, ja, točno tako je treba ... Zdaj bo tudi krača!«

Ivan ji je takoj podal zlato posodo. Medtem ko je enormna gmota pristajala v kahlico, se je spet lotila fafanja.

»Končano! Aaah, ljubi bog, tako lepo me pa še nihče ni izpraznil! Pokaži, kaj sva napravila.«

Pobožno mu je pokazala kadečo se trofejo.

»Kakšna krasota, kakšna veličina! Kar vidi se mu, da je vedel, kdo ga mami na svetlo. Ne moreš se mu upreti, kaj, no, kar poskusi ga, saj je čisto tvoj!«

Stranje odtrgala precejšno kepo in jo lepo pojedla.

»No, kakšen je?«

»Čudovit, strček!«

»Jasno, da je! Saj ga ni še nihče ljubil tako kot ti. No, ne bo ti treba pojesti vsega, to bi nama vzelo preveč časa. In tudi čiščenje še ni končano. Pot odrešenja je še vedno malce umazana in izprati jo moraš s svojo zdravo mlado scalino. Tako bova oba lepo očiščena in pripravljena za delo.«

Ivan ji je spet podal cevko, kije bila tokrat namesto na klistirko pritrjena na okrogel lijak. Livček je spet potisnila globoko v strica, potem pa je vstala in si drugi del z lijačkom pritisnila na pizdico. V Tea je vdrl vroč dekliški urin. Bil je prvi jutranji, odrešujoč in zelo zdravilen.

»Si se? No, pridi k meni, da te očistim z jezikom. Oh, ti slankica mala, kako lepo dišiš! Tako, zdaj pa opravi do konca.«

Naslonil se je nazaj na zibko in navdušen čakal še na zadnje dejanje. Barbi je počasi izvlekla cevko, jo obliznila vseh sledi, potem pa pokleknila k zadnjiku. Prilepila seje z usti nanj in žejno izsesala vse svoje in stričeve izločke.

»No, vidiš, kako si pridkana, boljša si od Kaleba! Priborila si si primat, punca draga! Mmm, paše, ne? Sesaj, sesaj, to je samo zdravje ... No, še očisti z jezikom, psica! Dobro je. Končano! Malce sem utrujen, veš. Moral bom nekaj časa počivati. Ivan, prinesi mi okrepčilo. Ti, nečakinjica, pa me boš medtem malo zabavala. Rad bi videl, kakšnih erotičnih plesov so te naučili v Zavodih. Menda si bila med najboljšimi, je to res?«

»Da, Matije tako rekla.«

»Porednica, mene pa še nisi razveselila s to umetnostjo. Ivan, uredi nama glasbo, no, ti pa napravi svojemu staremu sorodniku veselje, deklič, in se kar zavrti!«

Kako jo je osrečil. Doslej še ni imela priložnosti, da bi pokazala, kako dobra plesalka je. Odskakljala je k omarici in iz predala vzela vrsto kraguljčkov. Najprej si jih je ovesila okrog bokov in beder. Tri drobne zvončke si je pripela na prsni bradavički in na kodrasti repek. Nato si je z vazelinom izdatno namazala še anus. Na sredo tal je postavila debelo svečo in jo prižgala.

Divji afriški ritem je kmalu osvojil celo njeno telo. Poskakovala je naokrog, mešala z boki, tresla s stegni in dojkami ter izvajala nevarne akrobacije, da jo je bilo veselje gledati. Teo seje krohotal od navdušenja in ploskal. Skoraj enourno norenje njegove divjakinje gaje spravilo ob pamet, bilje trd kot kamen. Barbi je sprevidela, da mora nehati. Nad svečo je naredila stojo na rokah, tako da ji je sprednji del telesa gledal proti stricu. Potem seje počasi začela spuščati na svečo. Odprla je usta in jo vzela vase. V tem izredno težkem položaju je ostala toliko časa, da ji je plamen v ustih ugasnil. Potem se je spet počasi dvignila. Teo je bil huronsko navdušen. Ostala je v stoji in tresla z bedri in dojkami ter pihala v že pogašeno svečo, da bi se vosek čim hitreje strdil. Ritem in vzburjenje so naraščali. Začela je počasi spuščati noge proti tlom. Ko jih je dosegla,

jih je razkrečila in se spuščala naprej v raznoško. Dvignila je trup tako, da je bila s hrbtom obrnjena proti Teu. Sveča je kmalu dosegla njen omaščeni zadnjik. Nabodla se je nanjo in se s težo celega telesa spustila, dokler ji mednožje ni poljubilo tal. Dvignila je levico v zrak, glasba je prenehala, samo repček je še milo zacingljal, ko se je prav živalsko zorgazmirala.

»Bravo, bravo, to je prava umetnica! Kakšen temperament! Čestitam, ljubica. Samo ena stvar je, ne vem, kdo ti je dovolil orgazem?«

»Očka, dragi striček, vsa orodja v moji sobi so blagoslovljena in vedno lahko ...«

»To je čista bedarija! Zdaj si z mano, jaz bi te moral blagosloviti, si mar pozabila?«

Strogost na njegovem obrazu jo je prestrašila.

»Ampak tudi Mati nas je učila, da mora biti vsak ples okronan z orgazmom.«

»Za božjo voljo, kaj še ne misliš nehati s temi nesramnostmi, kam pa je zginila vsa tvoja pohlevnost?«

»Oprosti, striček.«

»Ne bom te pretepal, ker danes nisem razpoložen za to, pa tudi narajcan sem že kot merjasec, špricati moram. Izpuli si to prekleto svečo in pridi zdaj sem, da me požokaš. Nikoli si ne bi mislil, da si lahko tako nehvaležna. Tisti mehkužec Ken te preveč crklja. Misli, da bodo batine opravile vse, ali kaj?! Če bo šlo tako naprej, boš kar kmalu godna za čiščenje. In to bom sam uredil. Nezaslišano!«

Pohlevno je zdaj splezala nazaj k zibki in potopila roki v vazelin.

»Glej, da boš dobro opravila. Če ti slučajno še enkrat pride brez mojega dovoljenja, ti pa obljubim, da te bom pregonil kot svinjo.«

Solze so ji tekle po licih in obljubila si je, da ne bo naredila nobene napake več, pa če bo morala še tako trpeti. Z željo, da se vsaj malo odkupi, seje z vso ljubeznijo zalizala v njegov razkrečeni zadnjik. Poljubljala ga je, grizljala in stružila z jezikom.

»Ehh, ja ... No, to je že bolje ... Še, še ... Lepo mu delaš.«

Od ugodja je zaprl oči in si ga začel drkati.

Zdaj je začela tudi z rokami. Prsti so se pogreznili vanj, kot bi bil iz pudinga.

»Vidiš, kako lepo sem mehek zate. To je hvaležnost. Čisto se ti bom prepustil, da vidim česa si zares sposobna.«

Kmalu gaje nabodla s pestjo. Spustil jo je vase vse do komolca. Ker je očitno zelo užival, ga je nabila še z drugo roko, močno in v enakomernih intervalih. Danka se mu je vsa osluzila. Bilo je čudovito.

»Delaj, garaj, še, še ... Širi komolce ... Tako, ja, fukaj me, nabijaj, delaj, delaj, misliš, da te bomo zastonj redili. Še porivaj ... Dovolj! Zdaj pa pojdi ven, nekaj bi ti rad pokazal.«

Ritka mu je ostala ljubko odprta, zato si ni mogla kaj, da ga ne bi cmoknila v sredico.

»Srčkano! Zavedati se moraš, ljubica, da se poljubljaš s šampionsko danko planeta. Kmalu ti bo jasno, zakaj. Spusti se dol in opazuj, kako bo spregovorila s tabo.«

Rob je vzvalovil in se počasi raztegnil v veliko črko O, tej je sledil zategnjeni E in nazadnje tleskajoči T.

»Če bo prišel kakšen plinček, ga lepo poinhaliraj, to je vse zdravo zate. No, zdaj pa poslušaj.« Ritje počasi izpuhala TEO.

»Oh, striček, kako čudovito! Kakšen mojster si! Ali me boš naučil tega?«

»Seveda, ljubica. A najprej morava končati mojo predstavo.«

Rit se mu je nežno zaprla, nato pa začela rasti v ogromen nastavek za glas A, ki ga je potem tudi glasno izprdnila. Barbi je ostrmela. Črna zev je še kar rastla, z roba pa se je cedila sluz strasti. Bila je že dovolj široka, da bi jo lahko neovirano nabrisal slonovski kurac.

»Vidiš, to je moja analna zrelost. Več kot dvajset cenimetrov prave moškosti. Šele zdaj me boš lahko zadovoljila. Notri boš šla s svojo ljubko glavico. No, zdaj ti je menda že jasno, zakaj si nepo-rasla po glavi. Tudi to je tvoj spolni ud. Šla boš vame vse do vratu, nato pa te bom ponovno rodil. Spoznala se boš s prostranstvi moje notranje lepote. Če mi boš lepo napravila, te bodo moji orgazmični

krči lepo povrgli na piano, še predno bi te lahko zadušili. Ne boj se, tokrat ne bom šprical. Mleko bom prihranil za tvojo rit, kije še bolj potrebna od moje. Zdaj pa na delo!«

Barbi je bila šokirana. Riti sploh ni več zaprl. Bila je nastavljena kot vedro. Je to sploh mogoče! V srcu je molila, da bi našla še več ljubezni zanj, zdel se ji je tako nebogljen. Potem se je nenadoma spomnila. Napravila mu bo to, pa naj se zgodi karkoli. Ivan ji je nežno pomazilil celo glavo.

Barbi je pokleknila na posteljo, se oprijela stirčevih zalitih stegen in ga pritisnila s temenom. Prodirala je počasi, milimeter za milimetrom. Rektum je ostal lepo razkrečen. Pritiskala je z vso ljubeznijo in ga še odprla. Čelo se je že vgreznilo. Pod pazduhami je začutila pritisk Ivanovih rok. Pomagal ji bo! Srce ji je gorelo, nenadoma si je zaželela, da bi lahko cela zlezla vanj. Odločitev je bila močna. Zajela je sapo in divje ruknila naprej. Ljubimec seje vdal in pogreznila se je vanj vse do vratu. Občutek je bil nebeški, v njej se je prebudil pranagon. Rukala je kot nora. Fukala gaje cela. Notri je bili božansko vroče in tako domače. Vseeno ji je postalo za zunanji svet. Delala je kot stroj, Ivana ni več potrebovala. Začela je izgubljati zavest, ko so se stene okrog nje močno zategnile in jo v treh silnih valovih izvrgle ven kot pravkar skotenega telička. Obležala je in se razjokala kot dojenček.

»Oh, nebesa, kako lepo! Pridi sem, moj novorojeni otrok, da te poljubim. Zdaj si malo tudi moja hčerkica, rojena iz ljubeče stričeve danke.«

Teo sije spustil zibko, objel svojo malo deklico in jo poljubil na mastna usta.

»Si videla, kaj zmorem?! To je res posebna čast. Tvoja domišljija me nikakor ni razočarala. Res si drzna! Malo jih je bilo takole v moji danki, ti pa si bila vsekakor najboljša od vseh. Zato ti bom dal ljubkovalno ime, ki ga bova uporabljala samo midva. Klical te bom Danica. Kaj ni srčkano? Ah, kar jokaj še, če ti paše. To ti bo sprostilo šok. Kako te ljubim! Imaš ti tudi kaj rada mene, povej, imaš rada svojega slončija?«

»Da, striček, rada te imam,« je smrkala.

»Slonči, reci mi slonči, tako mi je ljubše.«

»Ljubim te, slonči.«

»Ahhh, prelepo. No, saj boš tudi ti pofukana. Dankico mi boš dala, moja mala Danica. Nahranil te bom tako obilno, da boš lahko celo noč srečna in pomirjena. Veliko dela naju še čaka. Učenje analnega jezika je zelo komplicirana zadeva.«

Teo si je nečakinjo prevalil na trebuh, ji oslinil šupljinico, nato pa zapodil vanjo svojega slončija, od katerega se je že vse cedilo. Debelo uro jo je kresal kot svinjo. Ni ji privoščil nobenega postanka in še nobenega orgazma. Samo garala sta. Ves premočen od napora je bil nazadnje le milosten.

»Ko nama bo prišlo, bi rad, da zakruliš kot pujsika in močno po-repkaš. Boš?«

»Bom, ljubi slonči, bom.«

Naposled je le prišel blagoslov!

»Uiiiiii, uiiiiii,« je odrepkalo hvaležno telesce psičke pod zapičenim debelim merjascem. Bila sta pošteno dolga.

»Oh, zdaj sem pa zares lačen! Ivan! Večerjala bova: zame običajno, za malo opico pa samo šop banan in vitaminski napitek.«

Kako sta šele potem uživala! Stric je rekel, da se je šele zdaj dobro segrel. Požrl je ogromne količine mesa, prilog in vina, zraven pa je nečakinjo vsake toliko časa častil z banano, ki jo je mojstrsko pofafala in si jo z orgazmi speštala v zdravo in zelo hranljivo kašico.

Ko je bila gostija naposled pri kraju in se je mož do konca izri-gal, je ves energičen vzkliknil.

»Tako, greva na moj najljubši, oljni hologram. Zdi se mi, da so mi stimulansi šele zdaj prijeli. Občutek imam, da bom danes izreden učitelj.«

»Bova vadila ritiščino, striček?«

»Vadila, vadila, pa še kako! Lektoriral te bom celo noč, če bo treba, in pri moji duši obljubim, da boš zjutraj kot dojenček govorila: ‘Mama!’«

In šla sta vadit.

Barbi je bila jasno najbolj pridna učenka, kar jih je striček kdaj poučeval. Po treh dneh analiz je bila še trikrat skotena in znala je povedati vsa družinska imena. Teu pa seje zdela najimenitnejša, ko je izprdičila glas rrrr na svojem in Stornovem imenu. Po treh dneh je ugotovil, daje analno zrela, in jo je predal nazaj v očkove roke.

Ken je bil jasno takoj navdušen nad tem, da mu hčera pokaže svoje novo pridobljeno znanje. To seveda ni šlo brez predhodnega ananlnega fistanja, k sreči Barbkinega najljubšega akta. Po opravljenem garanju je imel Walstein kaj videti. Bilje tako ganjen nad to izjemno spretnostjo, da se je celo popoldne pogovarjal in kljunčkal s svojim malim škrlatom.

zorenje

In tako so minevali dnevi nebeške družinske sreče. Barbi je živela srečno in zadovoljno. Vsi njeni moški in vse njene živali so jo na vso moč ljubili in ona njih še bolj. Imela je posluh za vsako še tako skrito željo in njen duh se je polnil in širil, iz dneva v dan je postajal bajnejši, razkošnejši, milejši in poslušnejši. Vse bolj je dišala po levitvi. Ken je prepoznal te prve odtenke ženskega vonja, toda vedel je, dajo mora še uriti, da bo popolna.

Začela je spoštovati samo sebe in vse bolj prepoznavati svojo ne-pogrešljivost v univerzumu. Globoko je cenila vsako živo bitje, ki je vstopalo z njo v kakršno koli komunikacijo. Med ta bitja je sodil tudi Ivan.

Kako se ji je mali pajac priljubil. Svoje delo je opravljal s tolikšno milino in ljubeznijo, da se mu je vsakič rada dala. Malo pa je bilo zraven tudi globljega vznemirjenja, saj je vedela, da temu sledi resna igra.

»No, Ivan, si jo pripravil?« je zaklical oče, ko je ves vznemirjen tisto popoldne stopil iz lifta.

»Očka!« ga je bila vesela hčerkica in sluga se je brž umaknil, da sta si lahko skočila v objem. Potem je opazila še najmlajšega brata Maxija. Postal je pravi lepotec in bila je zaljubljena vanj do ušes. Poljubila sta se.

»Ah, da, nocoj sem te hotel ponuditi v sendviču, pa je Kaleb na žalost kaznovan. Bil je neposlušen do strička, saj veš, kako se Teo rad klistira ob petkih.«

»Ampak očka, saj ga jaz ...«

»Vem, cvetek, vem, da mu ti to najbolje delaš, ampak saj poznaš Walsteinovo trmo, hotel je pač mlada dva in Kaleb je podedoval prav njegovo muhavost in ... Pa kaj bi ti mučil glavico s tem! Otroka, danes nas čaka preveč pomembna kupčija. Walsteini bomo kmalu pokrili vso svetovno proizvodnjo. In ti, ljubica, igraš pri_tem nadvse pomembno vlogo. Glej, da bodo danes vse tvoje potke še posebej gladke, še najbolj pa tista od debelega črevesa. Ivan, je po-klistirana?«

»Da, vaša milost, in namaščena.«

»Dobro otroka, potem pa kar na pladenj. Gospoda spodaj je že povečerjala in zaželeli so si škrlatnega deserta. Maxi, uleži se gor in si še malo nasvedraj silaka, oh, kako krasnega imaš! Ali vidite, otroci, božanskost družinske vzgoje? Najmlajši si izmed nas moških in najtrši. Ti je všeč, hčerkica?«

»Da, oče, ljubim ga.«

»No, potem pa le nanj. Pokaži, kako si pripravljena!«

Malce je dala narazen nogice, da ji je oče lahko porinil sredinec v premočeno pizdico.

»Lepo, Ivan, lepo, moji hčeri si se nadvse priljubil. Če boš še naprej tako priden, boš lahko še dolgo živel pri nas.«

»Hvala, gospodar, trudil se bom.«

»Tako, Barbika, splezaj na pladenj in si vzemi v srčiko svojega brata. Dobro jo vklešči, sine, in bodita strpna, otroka moja. Gospode zanima samo tvoja temna plat, hčerka, in dovolil sem jim, da lahko raziskujejo njene širjave celo noč. Brat ti bo ves čas pomagal.

V tebi bo ostal zaboden do konca kupčije. Družno vaju bodo fukali v riti, če pa bo kdo želel, ti bo lahko skozi rit tudi podrkal brata. Vajina naloga je samo, da pazita na orgazme, ki morajo iti skladni. Deset parov se bo zvrstilo na vaju in mislim, da to res ne bo pretežko, kaj?«

»Ne, očka, ne bo, imava vero!«

»Dobro, otroka, verjamem vama. Samo še spnem vaju, da bo gospodi lažje šlo.

Na objeta otroka je navlekel pasni obroč, nekoliko širši od navadnega. Tudi ročaji so bili prirejeni za štiri pare rok. Ko sta se njuni medenici skladno spojili, je rekel: »Desetko, Ivan!«

Očetu se je v rokah zabliskal črn analni širilec stožčaste oblike. Držal ga je z levico, desnico pa je pomolil Ivanu, da jo obleče v lateks. Opazoval je svojo kuzlico, kako je nekajkrat sramežljivo bi-pnila, ko je zagledala orodje.

»Že vabiš, kaj? Kako si lepa, psica moja! Oh, kako te ljubim! Nagni se naprej, tako, ja, napni rito. Oh, božanska si, tvoje obline so resnično ena sama ljubezen.«

Klofnil jo je po ritnici.

»Je mehka? Dobro! Potem pa reci očku: O!«

Gladil jo je po zadnjiku z orokavičeno roko, ki se je kar svetila od vazeline.

»Kaj ne gre? Lahko ti malce pomagam, ampak samo z mezinčkom. Hočeš?«

»Ni treba, oče, saj bom sama napravila, samo trenutek mi dajte.«

»Vedel sem, da boš pametna, no, bo šlo?«

Očetu je na široko razprla svoj kraljevski škrlat.

»Eh, vsakič znova sem presenečen, veš! Kako lepo si zevnila, deklica moja, kot puterček si! Zdaj ti bom vložil bet, hvaležno ga sprejmi!«

Črna naprava je šla vanjo prelepo. Očka ji je vklopil še vividnost in bili so pripravljeni.

Magnetizem je dvignil pladenj s kraljevskim tovorom v zrak in ta je počasi zdrsel za očetom proti dvigalu. Otroka sta stokala od vzburjenosti.

»Bipkaš, prasičkica, kaj!? Ti si res prava očkova sralica! Kaj pa ti, sinko, boš zdržal do jedilnice?«

»Upam, oče, črni idiot me spravlja ob pamet!«

»Hja, še malo bo treba potrpeti. Za lepoto se vedno splača. Če boš pokazal pravo moškost, ti ga bom v jedilnici sam iztisnil skozi sestrino rit. Veš, tistim kujonom moram pokazati, da imam res dobro vzgojene otroke.«

»Ne skrbi, očka, ubogal te bom.«

»Tako se govori! No, pa smo prispeli. Barbi, samo še enega tvojih najlepših nasmehov, prosim, in lahko gremo noter.«

Osuplost očetovih partnerjev je bila neverjetna. Slišali so že vse mogoče, a tako razkošnega deserta ni pričakoval nihče.

»Spoštovana gospoda, za desert vam bo ponujen najslajši sendvič, kar ste jih kdaj zaužili. Dovolite, da vam razkažem vse njegove sladkosti.«

Izpulil je orodje iz hčerinega anusa, kije ostal po tem široko razprt. Potem jim je z roko razkazal njegovo gostoljubje. Maxje zastokal, ko je začutil očetovo voljo skozi stene sestrinega rektuma. Medtem ko je sestra naredila ljubezen z ogromno desnico, mu je bil dovoljen prvi izliv.

Gospode sta na moč očarala in bili so res dobri z njima.

Oče in Teo sta seji že nekaj dni zdela zelo skrivnostna. Skoraj je čutila, da se spet pripravlja nekaj velikega.

»Zvečer je na vrsti posebno druženje, hčerka. Teo nam je pripeljal mikrozonijske pogajalce, te poslednje, a najtrše partnerje, ki so nam še ostali. Trmasti so in ne odstopajo od svojih zahtev. Ti jih boš poskušala malo omehčati. Zdaj imaš že dovolj izkušenj za take reči, a opozoriti te moram, da so zares trd oreh. Izsiljujejo nas že predolgo. Zahtevo po licenci so k sreči opustili, a še vedno so lastniki Zadnje cone, zato moramo biti z njimi v dobrih odnosih. Ker Teo že počasi izgublja potrpljenje, spodaj je malo manjkalo, ljubi bog, da jim ni izključil dobave, sem se odločil, daje čas, da ti posežeš v igro. Gospodje so postavili pogoj: če jim boš dovolila očistiti duha, bodo pristali na kompromis. Ti si si v času, odkar si doma, nabrala kar precej prekrškov in grehov, ki jih je treba slej ko prej popraviti. Zato prihajajo kot naročeni! In roko na srce, Mikrozonijci so res

najboljši čistilci na planetu. Zaupam v tvojo vero in znanje, ljuba hči, in če ti uspe to veliko delo, boš bogato nagrajena. Dovolim ti, da preostanek dneva, do večera preživiš na morskem hologramu, ko bo čas, bo že Ivan prišel pote.«

Kako jo je osrečil! Končno bo lahko naredila spet nekaj za skupno dobro in se obenem še spokorila svojih grehov! Veselila se je večera in v vodni meditaciji preživela cel dan.

Večer seje kar dobro razvijal. Ko so prišle cigare in konjak, seje razpoloženje začelo občutno dvigovati. Gospodje so postajali mehkejši, nasmehi bolj prijateljski, vsi so v srcu upali le eno.

Ko je precenil, da so zreli, je Ken Walstein odšel v kuhinjo. Tu je na delovnem pultu že čakal ogromen servirni pladenj z visokim podstavkom na sredini. Zraven je na tleh klečala Barbi in molila.

»Ah, da, ljubezen moja, dovolj bo molitve, čas je! Splezaj na krožnik in se postrezi, naritil te bom.« Oče je bil zelo svečan in to ji je vlilo v srce poguma, spoznala je, da bo deležna res velike časti. Iz črnega etuia je vzel prav tako črn in ogromen dildo, skoraj konjske velikosti.

»Notri že molijo zate,« ji je govoril, medtem ko seje s trebuhom ulegala na podstavek, »nikakor ne smeva zamuditi trenutka kulmi-nacije, draga!«

Z rokama se je prijela za ritnici in ju na široko raztegnila. Zadnjik je odprla pet centimetrov na široko. Očka, ki je že pripravljal orodje, jo je zelo pohvalil.

»Vidiš, kako dobro je to, da te Ivan vsakič prej pripravi, nič nama ni treba izgubljati časa. Ali pa si tako godna zato, ker si tako potrebna rituljica? Teh stvari ne bom nikoli zagotovo vedel.«

Spustil ji je dva prsta skozi vhod.

»Čisto prav si že zmehčana. Odlično! Mislim, da te bom lahko kar takoj nabodel. Danes ti bom podaril črno desetko. Da, tisto, ki ti jo je podaril Jack, ko si končala šolo. Ko te bom ritil, ti dovolim, da se spomniš nanj, saj vem, da ga še vedno ljubiš. Sicer je pa tudi gospoda, ki ji boš nocoj dala ljubezen, vsa čisto črna, in kot takim jim ustreza tudi dobro obdarjena.«

2.0,

»Zdaj pa povej, če si danes kaj kakala?«

»Nisem, očka.«

»Odlično! Torej lahko greva. Odpri se mi otrok, samo z eno potezo bi rad opravil.«

Oh, kako je bila odprta! Njeno meso je vztrepetalo od silne želje, da sprejme vase Jackovo darilo.

Oče je prodrl. Gladko je šlo vse do najširšega oboda glave. Počasi je povečeval pritisk. Anus seje tako lepo vdajal, daje staremu povzročil močno erekcijo.

Hropel je: »Popusti ... popusti ... popusti ...« Oddajala je že prve signale. Končno je glava zdrknila noter in mala je kriknila od boleče slasti. Zabil ji gaje še za kake štiri centimetre, kolač je tesno objel gosta in konjarje obstal pokončno, ne da bi ga moral očka še kaj držati. Zato ji je zdaj nežno pogladil klitoris.

»Daj srček, spusti enega za Jacka, saj ti dovolim.«

Nič ni oklevala, anus je zamljackal kot nor, bilo je kratko, a kruto. Klicala je Jacka.

»Tako, pridna si bila. Samo še blagoslov in pripravljena si.«

Glavo ji je vzel v zavetje svojih plaščnih gub in jo odrešil s štirimi požirki čiste milosti.

»Ah, lepo, ja ... No, ljubica, glej, da boš danes še posebej goreča. Tam spodaj so vsi zelo pobožni. Njihova molitev je globoka in trdna. Dokaži jim, da pripadaš naši stvari bolj, kot so si lahko predstavljali.«

Ivanje prinesel še nekaj vrčev gorkega mleka, od katerih je imel eden lij v obliki debelega penisa. Vse skupaj je lepo zaranžiral na pladenj okrog glavne jedi.

Ko je oče vstopil s potujočim desertom, je družba ravno končala z molitvijo. Barbi si je ljubko podpirala glavico in se jim bleščeče smehljala iz ritke pa jih je pozdravljal v nebo vpijoč črni silak. Prekrasni tovor se je zasidral na sredo mize in ponosni Teo je povabil druščino, da si postreže.

Barbi še ni videla toliko črne kože na kupu. Zlata ogrinjala so še poudarjala bleščavo njihove polti. Čokoladna telesa so zahrepenela po krhki belinici, ki jim je bila ponujena.

Prvi je bil na vrsti Slonči.

»Naš posel bo zelo pobožen, spoštovani. Pred vami je takšna goreča vernica, ki je v svojem življenju še niste srečali. Skupaj bomo molili k njeni odrešitvi. No, ljuba nečakinjica, pridi zdaj sem, začeli bomo s stričenašem.«

Pladenj seje približal njegovemu prestolu. Stric je najprej zagrabil vrč s penisnim nastavkom in ga vtaknil v silaka, kije bil na vrhu pripravno votel in ravno prav širok. Potem je izlil vanjo približno deciliter.

»Naša molitev bo nedolžna in zato se spodobi, da jo obarvamo z belino.«

Počakal je še nekaj časa, nato pa počasi izpuknil debeljaka iz nečakinje. Zagrabil jo je za rep in ga visoko privzdignil. Barbi mu je mimo in zelo na široko odprla rit. V danki se je zableščalo belo je-zerce.

»Oh, poglejte si, gospoda, to nedolžnost. Bog nam je zelo naklonjen!«

Gospodje so odložili plašče in si ogledali ponujeno. Zaradi prelepega prizora so se začeli počasi nadrkavati.

Potem jo je striček Teo zelo spoštljivo nabodel s celim kurcem. Trdno jo je zagrabil za rep, izdihnil: Molimo! in jo narukal v pravem walsteinskem slogu.

Barbi je molila kot obsedena in njena zamaknjenost je prešla v srca vseh navzočih. Njeni veri je ušlo le nekaj drobnih kapljic mlek-ca, vso drugo esenco pa je zaklenila globoko na dno svojega srca.

Venec trdih se je sklenil okrog mize in psička je kar zalajala od veselja, branje rozenkranca se je lahko začelo. Vsak moleči jo je zagrabil za rep in jo nasadil na veliko resnico. Mehko jo je sprejela in spoznavala njeno globino, mogotec v breznu pa je neusmiljeno že-bral not in ven, not in ven.

Molitev so sklenili z očenašem. Ken Walstein se je zahvalil za vso črnsko dobroto, kije pred njegovo molitvijo skipela v hčerino zadnjico. Ves blagoslov je ostal v njej.

S Teom sta se potem spoštljivo umaknila iz salona, da bi lahko dobrotniki psičin duh do konca očistili.

Njihova prva želja je bila, dajo temeljito sklistirajo in Ivanje brž prinesel celo naročje klistirk. Debeli vrač, najstarejši med vsemi, jih je zavrnil in namesto njih uprabil vrč s penisnim prodiralom. Vstopil ji je globoko v anus in njena požrtvovalna duša je vztrepetala.

»Oprostite mi, vaša milost, ampak svetega semena ne bom smela izpustiti,«

»Saj ga ne boš, zakaj pa misliš, da imamo čistačo!«

Izpod mize so privlekli staro, zgubano in nadvse nagnusno črnko. Morala je poklekniti na tla, na vse štiri, vračov pomagač pa jo je naritil z Jackovim instrumentom.

»Vidiš, nevednica, tja noter ji boš dala svoj blagoslov. Nimaš pojma, kako je žejna, vse bo izginilo v njej kot v sahari. Pa tudi še nikoli je ni doletela čast, da bi bela psica srala vanjo. No, zdaj pa napraviva tisto, kar morava!«

Potem je zares z občutkom izpraznil vanjo prvi vrč mleka. In Barbi mu je bila takoj hvaležna.

»Poslušna si! Drugi!«

Drugi liter jo je napolnil do konca. Kar nekaj časa seje trudila z zadrževanjem in zahvalo in uspelo ji je.

»Dobro! Napumpaj se, še bo treba!«

Ugotovil je, da ne bo šlo več z vrčem, nastavek je zavzel preveč prostora, zato je uporabil klistirko. Livček ji je vstavljal toliko časa, dokler ni globoko v debelem črevu začutila bolečin.

»Tako, zdaj bo šlo lažje.«

Tretji liter! Komaj se je še upala dihati, napetost v njej je bila peklenska. Klistirko so odstranili in dva pomagača sta jo razkrečeno dvignila z mize. Natančno stajo nastavila na črnega votleža, ki seje pod njeno težo še globlje zarinil v črnuhinjo. Iz njenih brezzobih ustje začelo prihajati nerazumljivo vzklikanje in momljanje, najbrž je že bila v svojih nebesih.

»Tvoja vera je resnično močna. Svojega srca ne odkleneš, dokler ti ne ukažemo, kaj? No, kar drži še malo, rad bi izpil še čašo vašega

vina in se udobno namestil, da bom laže preverjal trdnost tvoje vere«

Barbi je molila. Mora uspeti! Minute so tekle kot ure. Vrač se ji je smehljal. Oh, kako gaje ljubila! Po desetminutnem preizkušanju je naposled le ukazal:

»Dobra si! Zdaj pa lahko izseiješ, kar smo ti dali, sicer se nam bo Gdun še posušila.«

Iz psice so bruhnile neznanske količine vsega in brez sledu izginjale v afriškem drobovju. Ob tem ji je tudi odrešujoče prišlo, da sta pomagača komaj mirila podivjana bedra. Dala je vse do poslednje penice. Slišala je vzklike hvale in črnkino kruleče pogrkavanje. Potem ji je Gdun še počistila bleščeče tkivce zadnjika in ji postru-žila rektum, do koder je le segel njen kot kača dolgi hrapavi jezik.

»Dobro si opravila, prašiča stara, do jutri boš ostala lepo zamašena, da se bo seme lahko izločilo vate. In zaslužila si si nagrado, no, pridi poleg, ta, ta, ta, poleg!«

Vodja seje potrepljal po stegnu in iztegnil roko proti Gdun. Med prsti je držal drobno, živo zeleno papričico.

»Hop!«

Črnka je med zobe ujela sadež in previdno zagrizla vanj. Rastlina je bila očitno peklensko pekoča, saj je njen obraz v trenutku še bolj potemnel in vlilo se ji je iz nosu in iz oči.

»To je tvoja najljubša hrana, kaj?!«

Z nasmeškom je kimala, čeprav je skozi poplavljene nosnice komaj lovila zrak in že tako debele ustnice so ji prav groteskno nabreknile.

»Dobro jo zmelji, ne dovolim še požiranja. Tako, ja ... Uf, ta pa je hudičevka, kaj? Bravo, Sanduru, dobro letino si nam vzgojil! No, še malo ... Pogoltni! Zdaj pa pojdi sfafat gospodičnin ščegetavec, malo je še premajhen za našo nalogo.«

Pomagača sta zaprepaščeno Barbi spet raztegnila nazaj na mizo. Zaradi strahu pred pekočo bolečino se ji je skoraj utrgalo.

»Vidiš, bojiš se samo zato, ker imaš demone v sebi. Raje moli k svojemu bogu, da ti pomaga sprejeti milost, ki je boš deležna.

Zdaj si izbranka svetega obreda. Tvoje bistvo bomo razkačili do vesoljnih razsežnosti. Orgazmi bodo siloviti in bodo žgali kot ogenj. Sprejmi ta ogenj! Hvaležna nam boš, ko boš očiščena!«

Ustavil je Gdun in pogledal Barbiki globoko v oči. Vsa objokana seje zazrla vanj in spoznala svojo zmoto. Počakal je še nekaj trenutkov, da sta našla stik.

»Boš zdaj pripustila čistačo?«

Pokimala je.

Pekoča usta so objela klitoris in ga pričela sesati vase.

Najprej so bili samo kriki, a čisto, čisto počasi se jim je začela pridruževati tudi naslada. Bilo je divje in neverjetno!

Klitoris je nabrekal in se daljšal. Prvi orgazem je bil ena sam ne-izpovedljiva žgoča bolečina, ki ni več ponehala. Toda znala jo je sprejeti z ljubeznijo. Znervirani živčni končiči so začeli prevajati napačne informacije in ognjeni vrhunci so se kar vrstili. Ogenj se ji je razširil tudi na grlenca, ki gaje začela nezavedno mencati z jezikom in si še podvajati užitek. Vrač je spoznal, da je godna za ognjemet. Pahnil je stran staruho in stopil pred vdano mednožje.

»Zelo si otekla, veliko nečistoče seje nabralo v tebi. Ne skrbi, izgnal jo bom do poslednje kaplje.«

Pomagač je prinesel žametni pladenjček. Z njega je vzel nov sadež, še manjši od prejšnjega, ognjeno rdeče barve, ga s skalpelom prerezal na pol in se zbrano lotil posla. Nežno je prijel zdaj že skoraj šestcentimetrski pulzirajoči klitoris, mu natančno zarezal v vršiček in ga kot biljardno palico nekajkrat zavrtel v polovičko papri-čice. Ognjeni kriki žrtve so razparali zrak. Poživinjeno mednožje je zadrhtelo, kot bi postalo samostojno bitje. Kri je divje špricala in, ja, prišlo ji je! Zaverovan v svojo dobroto je svečenik nadaljeval. Z dvemi prsti ji je raztegnil do zdaj še nedotaknjeno vulvo in ji drugo polovico paprike zatlačil globoko v nožnico.

Postalo ji je zares hudo in zdelo se ji je, da umira.

Krije še kar tekla. Močili sojo in ji spretno pomagali. Morala je ostati pri zavesti, da bi lahko krvavi ognjemet potekal pravilno in po protokolu. V vračevi tolažbi je slišala, da zdaj izhajajo iz nje po-

slednji, najbolj skriti demoni. A največjega ji bo treba izgnati od znotraj.

»Kar moli, na dobri poti si! Ne skrbi, tudi mi ti bomo pomagali. Sele zdaj si zrela za obred. Tvoj osvobojeni klitoris je pripravljen za izganjanje. Poglej, kako smo se nabreknili zate. Fukali te bomo in dobri duhovi zemlje nam bodo hvaležni. Če boš veliko prihajala, bodo bolečine kmalu prešle.«

Medtem ko ji je to govoril, sije težkega kurclja natiral z glazuro, ki bo preprečila stik njegove sluznice s pekočim detonatorčkom v globini obredne žrtve.

Afriška štafeta je bila kljub že drugemu izlivu gospode še kako izdatna in zelo dolga. Za zadnje izganjanje se je bilo treba zelo potruditi. Slišala je, da bolj ko jo žge, večjega demona so našli v njej, in da se hudobni stvor skriva prav pred vrati njene maternice. Zato se bodo morali zelo namučiti z njim. Pomaga naj si z orgazmi. Ti so bili zaradi grozovito pikantne stimulacije večkrat prepotencirani, njena duša pa seje polnila s čistostjo, kije ni občutila še nikoli. Orjaške količine sperme so naposled le zadušile hudiča v njej.

Ko je končal zadnji moški, so dovolili Gdun, da ji je s prsti izbezala premočeni sadež, zatočišče prekletega demona, in ga pogoltnila z ostanki sperme, ki se ji je pri tem pocedila v usta iz prenapolnjene bele vagine.

Ko je smel Teo naposled priti s pogodbami, je našel svojo varovanko na smrt utrujeno ležati pod mizo. Gdun ji je skrbno prala mednožje. Tudi gospoda je bila videti potešena in kar odleglo mu je, ko je izvedel, daje Barbi uspešno prestala sveti obred.

»Kaj res ljubica, no, pridi ven in mi pokaži svojo novo lepoto.«

»Iiiiiiijoj, kako si lepa, kakšen čist pogled imaš spet in kakšna nedolžnost ti sije z obraza.«

»Iz mene so izgnali vse demone, slonči, zdaj me ni več strah,« je zašepetala.

»Oh, česa ne poveš, packica mala! Očka bo zelo ponosen nate. Ivan, odvedi jo h gospodarju, tukaj smo končali z njo.«

Ko so jo odpeljali, je imel vrač ganljiv govor. Povedal je, kako se je mala izjemno odzvala izganjanju demonov in presenetila z orgazmi celo njegovo presvetlo izkušenost. V znak iskrenega spoštovanja in ljubezni ji je zato podaril drobceno domačo živalco. Teo je v njenem imenu sprejel majhen žemetni tulček. Ko ga je podržal pri ušesu je v njem besno zabrenčalo. Vrač je razložil.

»Čiščenje duha skozi klitoris je vrhovna umetnost naše družbe. Mojemu ljudstvu je uspelo ohraniti vse svete obrede iz pradavnine, ki služijo temu poslanstvu, za kar nam je današnja doba globoko hvaležna. S svetimi postopki smo očistili duha že dvem generacijam zdravih maldih žensk. Tukaj notri, dragi kolega, se nahaja Bici-bici, izredno redka žuželka, katere strup povzroča nadkozmične vrhunce. Na vrhu tulca je majcena luknjica, skozi katero naj ji psica enkrat dnevno kane nekaj kapljic svoje mezge. S tem bo živalca ostajala pri močeh in se z ljubezensko nitjo povezala s svojo gospodarico. Temna ječica, v kateri živi, pa ji bo povzročala besnilo neprecenljive vrednosti, ki bo v želu koncentriralo poseben strup, neverjetno simbiotičen z ženskim živčevjem in smrtonosen za temne entitete.

Pred izganjanjem demonov psici spodnji del tulca nataknite na klitoris, previdno dvignite poklopec in počakajte, dajo žival piči. Bodite brez skrbi, bolečina ob piku bo povzročila samo trenutni kolaps. Ko ji boste po nekaj sekundah želo izvlekli, bo deklica džungelsko podivjala in se ne bo umirila 48 ur. Ko jo bo demon zapustil, bo nastopil dolg krepčilen spanec iste časovne dolžine. Ženske so skrivnostna bitja, zato jih demoni tako ljubijo. Dokazano je, da se kljub čiščenju radi priplazijo nazaj v njihova mednožja. Samo ženska, ki ni obsedena, bo ostala ob piku neprizadeta, vse druge pa bodo podivjale. Neprizadeta je ženska šele takrat, ko se začne njen duh sam očiščevati s sveto čiščo, ki ji rečemo menstruacija. Šele ko bo ta čas nastopil, bo Bici-bici pravi pokazatelj čistosti njenega duha.

Uživajte torej v dobroti svojega početja in pomagajte psici na njeni poti v vero. Sama je prešibka za dosego resničnega blagoslova.«

»Zahvaljujem se vam za to dragoceno darilo, vaša svetost. Bodite prepričani, da ji bomo pomagali.«

Teo se je poklonil in zapustil jedilnico.

KCLflinus fucs

Barbiki so minevali dnevi nebeške sreče kot dih. Bližala se je zrelosti, bila je čisto posvečena ljubezni.

»Cukrček moj,« je rekel očka, ko sta po sladki popoldanski seansi počivala v kadečem se džakuziju, »tako mi je žal, da te bom moral za nekaj časa zapustiti.«

»Zapustiti?! Ampak kako, oče, ali odhajate kam?«

»Ne, ne, to ne, dobil bom le nadvse pomemben obisk, ki se bo prt meni zadržal malo dlje.«

»Koga pa, oče, ali ga poznam?«

»Žal, ne, ljubica. To je moj najboljši prijatelj in za mojimi domačimi meni najdražji človek na planetu - Karlinus Fucs!«

Oče je tako slovesno izgovoril to ime, da je Barbi takoj začutila globino njunega odnosa. Instinkt ji je povedal, da to ni eden običajnih očetovih kolegov.

»Že dolga leta sva ljubimca, veš.«

Pozorno je opazoval njeno reakcijo in bila je zares ganljiva.

»Ko si bila še otrok, sem ti to prikrival. Zdaj boš kmalu zrela in čas je, da spoznaš tudi to plat mene, saj sva si že zdavnaj obljubila iskrenost. Da, ljubim ga! Ampak to ni taka ljubezen, kot jo poznava midva, temveč tista prečudovita, drugačna ljubezen, ko ljubi moški

moškega. Pedrska ljubezen! To je trda vrlina, dekle. Le malokdo je mojster te ljubezni.

Se spominjaš, ko si me za rojstni dan lahko pofukala s svojim ščegetavčkom v rit?

»Oh, da, oče, ko ste me tako lepo spustili vase in prekrasno po-gnetli.«

»Vidiš, tega meje naučil on, moj ljubi Karlinček. Izuril meje do popolnosti, kar ni uspelo ne tvojemu stričku ne tvojemu dedku. Karlinus zavzema posebno mesto v mojem srcu. Poleg tega pa je zelo pomemeben človek za tvoje življeneje, ljubica. Prav njemu se imamo zahvaliti za vsa duhovna darila, ki si jih prejela ob rojstvu. Ko bi vedela, kakšna globoka vez naju druži, bi me zelo razumela.«

»Saj bi rada vedela, prosim, povejte mi kaj o njem.«

»Karlinusa sem spoznal še kot mladec. Že takrat je bil najboljši arhitekt na planetu. Moj oče ga je zaposlil, da bi vodil obnovo zahodnega grajskega krila, ki je bilo med zadnjo reakcijo porušeno. Jaz sem bil takrat še trmast in neugnan sin, čeprav se je očka trudil z mano že nekaj let. Ah, Karlinus je bil tako čudovit moški, da si se vanj zaljubil na prvi pogled! Hvala bogu je dragi pokojni očka v njem zagledal priložnost. Ko so bila dela končana, naju je dal za pol leta zapreti v tiste sijajne sobane. Tam sem preživel nebesa! Sprva sem bil sicer še uporen. A po trdem in vztrajnem garanju je med nama le vzniknila čudovita ljubezen, ki ni nikoli več ugasnila.

»Oh, očka, imate ga rajši kot mene!«

»Ne greši, dekle, veš, da to ni res! To je samo naj čudovitejši moški, kar jih poznam. Ko smo ustvarjali ženske zarodke, je bilo njegovo sodelovanje neprecenljivo. Širina njegovega duha in bogastvo njegovega uma sta pomagala ustvariti vašo božansko pobožno dušo, Barbika. Njegove ideje so bile briljantne in so se v praksi vse uresničile. Zato ne smeš biti ljubosumna nanj. Zate je naredil preveč dobrega!«

»Oprostite mi! Koliko časa pa vas ne bo?«

»Kolikor bo potrebno. In takoj prenehaj z neumnimi vprašanji. Sploh pa si lahko mirna. V moji odsotnosti bo zate lepo poskrbljeno.

Ker je Storn na sprejemnih izpitih, so se Teo in dvojčka zaobljubili, da bodo imeli polne roke dela s tabo. Moja seansa z gospodom Fuc-som bo zelo pomembna, zato se v tem času žal ne bova nič videla.

Zdaj pa je že pozno. On bo vsak čas tukaj. Skoči ven, da te Ivan osuši. Naj te ljubezen spremlja, moj dragulj.«

Poljubil jo je na čelo in izginil na drugi strani kopališča. Vse je bilo tako bliskovito. Srce se ji je trgalo. Čeprav v svojem čistem duhu ni zmogla ljubosumja, se je vendarle počutila zavrženo. Le kako bo zdržala brez svoje največje ljubezni!? Med večerjo je jokala. Ivan jo je skušal tolažiti med masažno pripravo, a ni nič pomagalo.

»Karlinček!« je vzkliknil Ken in stekel proti visokemu, šarmantnemu moškemu, ki je vstopil v salon. Mož zrelih let v bleščeče poliranem rožastem plašču se mu je prešerno nasmehnil in ga sprejel v trden objem.

»Ken, oh, kako dolgo!«

»Predlogo, ljubi! Saj ne morem verjeti, še lepši si kot nekoč!«

Kar zavekal je in se mu še bolj privil ob orjaške prsi.

»Bog, Kenny, kako sem te pogrešal! Povej mi, kako si, dragi brat po riti, saj kar žariš!«

»Joj, saj ne vem, kje naj začnem, toliko novega je ...«

»Vse bo prišlo na vrsto. Najprej pa mi dovoli, da si malo oddahnem od dolge poti in osvežim.«

»Izvoli, ljubi moj, vse je že pripravljeno.«

Odšla sta proti dvigalu, ki ju je odpeljalo v zahodno krilo.

Izstopila sta v osrednji sobani, kije bila opremljena v čudovitem novojagrovskem slogu. Na sredi je že čakala kadeča se kopel. Wal-stein je odslovil sluge in sam okopal prijatelja. Na koncu mu je nudil še sproščujoče podvodno fafanje in po tem težko pričakovanem prvem blagoslovu povabil prijatelja k slovesno obloženi mizi.

Sedla sta na udobni zofi, prevlečeni z jelenovino. Fucs je poznavalsko pogladil po mehkem irhu.

»Sijajna kosa, Kenny. Nova pridobitev?«

»Da, to je stari zarod. Iztrošili so se od prcanja. Storn, saj poznaš kaveljca, maksimalno se je pripravljal na sprejemne! Zdaj sem že vzgojil nov zarod. Najbolj žilavega sem poimenoval Rudolf, podaril ti ga bom za Božič. Ampak spregovoriva raje najprej o tebi, ljubi prijatelj. Povej mi, kako živiš?«

»Ah, dobro mi je, ljubi. Dobro opravljam posle in vsega imam dovolj. Odkar vodim gojišče, prav nič ne pogrešam arhitekture. Za moja leta je postal to pretežak posel. Moj novi poklic mi nudi dosti več zadovoljstva in tiste ustvarjalnosti, ki si jo človek v zrelih letih lahko samo želi.«

»Ah, kako dobro te razumem. Jaz bi, če bi mogel, živel samo še za ljubezen. No, tukaj moram biti pravičen in priznati, da je Teo res prevzel levji delež poslov. Kljub temu pa, saj veš, kaj je glava družine! Ah, ja, ljubezen, ljubezen, kako se borimo zanjo, kajne, Karlinček?«

»Da, neprestano! A propos, imam novega ljubimca, veš? Slovanske krvi je in neugasljive, vroče trme.«

»Če me občutek ne vara, gre za precej globoko vezo?«

»Ne nori, kaj pa govoriš, veš da tebe nihče ne more zamenjati. Ko si začel z družino, sem si pač moral zapolniti vrzel, ki je nastala v mojem življenju, to je vse. Zato sem se tudi zelo resno lotil svojega posla. Naše gojišče je zdaj končno pridobilo primat. Dobil sem dovolj velike subvencije, da sem ves pestunjski material zamenjal z gemkami. Tistega klavrnega sočevja enostano nisem mogel več prenašati. Saj jih poznaš, preklete jalovke! Kar naprej jokajo, da bi dokazale občutljivost svojega duha. A mene ne bodo imeli več za norca! To je čisto neprofesionalno, prosim te! Njihov izvirni orgazem je edina vrednost, ki jo imajo. Ugotovil sem, da ga za svoje delo ne potrebujem. Ko pripravljenost genik za določeno učno stopnjo ni več zadovoljiva, jih preprosto modificiram. Koga pa še zanima ženski orgazem v mojem resoru! Moji psi so prvovrstno iz-vežbani - najboljši na planetu in zato tudi, hvalabogu, najdražji.«

»Da, slišal sem, da si spremenil učne metode, precej prahu se je vzdignilo. A sam sem vedno verjel, da izpod tvojih rok pride le najboljše.«

»Zahvaljujem se ti za vero, dragi moj. Ah, walsteinsko vino, kako dolgo ga že nisem okušal!«

Med pogovorom se je Ivan nemoteče sukal po prostoru in čistil ostanke hrane.

»Kakšen je pa kaj Ivan?«

»Oh, odličen, Karlinus, vsi smo ga vzljubili.«

»No, me veseli. Izgleda kar dobro pri močeh, čeprav jih ima verjetno že precej čez zrelost.«

»Mar že toliko?«

»Nedvomno. Spominjam se, da sem ga dobil kmalu po začetku moje nove kariere. Takoj je kazal veliko nadarjenost za moško ljubezen. Z žensko pa je imel spočetka nekaj težav. Takrat mi je pomagala Fanika. Saj se je spominjaš, Fanika Fuksa, edina pestunja v mojem življenju, ki meje znala zadovoljiti. Pravzaprav je ona predlagala drugo stopnjo usposobljenosti. Šele ko smo ga kastrirali, je zares dobro zafunkcioniral. Prav vesel sem, da vam tako dobro služi.«

»Izvrsten je, res! Tudi Barbika gaje vzljubila.«

»Oh, toliko se imava še za pogovoriti, daj, preseliva se pred kamin, tako bo bolj romantično. Si za?«

Potem nista več dosti govorila. Ljubeče sta se zarila drug v drugega si odprla danki in si izpila seme. Prijateljevanje sta samo nekajkrat prekinila zaradi okrepčila, dokler nista pozno v noč naposled le zaspala tesno objeta na mehki kožuhovini pred tlečim kaminom.

Naslednji dan je hitro mineval. Ljubimca sta zapustila svoje gnezdece samo enkrat zaradi ježe na angleškem, Karlinusovem najljubšem hologramu. Po napornem lovu na podeželju sta se spravila k zasluženemu počitku in se pozno popoldne zbudila zaljubljena do ušes. Zaželela sta si zgodnje večerje, da bi bila njuna želodčka lahko že uležana za večerne vragolije. Po račkah z jabolki in nekaj steklenicah walsteinske ranine, so njune oči zažarele v žgoči ljubezni. Ken je vzdignil svoj kozarec in se odpravil proti oknu.

Zazrl se je v stekleni stolp, kjer se je za osvetljenimi stenami nemirno premikala drobna postavica.

»Kako krasno uto si nam napravil, Karlinček!«

Še vedno se je bal spregovoriti o svoji hčerki, čeprav je slutil, zakaj ga je Karlinus obiskal.

»Da, da ...« se mu je prijatelj približal za hrbet, ga nežno objel čez pas in trčil z njim.

»Tako dobro se je ljubiti tam, nimaš pojma. V njej veje neka božanska energija, ki nas vse obseda.«

»To je res lepo slišati.«

Ivan se jima je čisto neopazno približal in gospodarju pripel pla-ščeva krajca na zato namenjeni zaponki. Plaščna krajca sta bila stilsko izredno dovršen del edinega moškega oblačila, ki je bilo predpisano za zgornji družbeni razred. Segala sta do tal. Če so se možje odločili, da bodo fukali oblečeni, so dajali aktu še mogočnejši videz. Penetrirani si ju je zapel na hrbet in z njima ovenčal svojo razgaljeno rit. Prešerno razprta ob njegovih bokih sta čudovito simbolizirala lastnikovo letenje v nadkozmične užitke. Penetrant jih je obdržal spuščene. Ko je nastopilo nabijanje, sta bohotno plahutala in tleskala ob stegna ter glasno dajala sveti ritem, garač pa je pri tem izgledal še bajnejše.

Tako je bilo tudi tokrat.

Karlinus se je počasi lotil svojega ljubimca. Najprej je njegova desnica izginila med meseni buli, kjer je spretni sredinec nežno obkrožil prijateljev mastni zadnjik. Ljubka gobica se je takoj vdala.

»Kako si pozoren, Karlinček. Tvoje nežnosti mi mešajo glavo.«

»Da, da, za tvoja sinova pa ne bi mogel trditi isto ..,«

Namignil je na prizor v Uti, ki sta ga opazovala. Trojica na postelji se je že divje predajala prvemu sendviču.

»Oh, ta razvpita neučakanca! Koliko sivih las sta mi že napravila. Potrebna bosta ukrotitve.«

»Poskrbljeno bo, nikar se ne vznemirjaj.«

V popuščeni anus je že zagazil s tremi prsti.

»Povej, ti paše opazovati svojo mladež, medtem ko te mojster obdeluje?« Začelje vibrirati.

»Ah, da, da, všeč mi je ... Ah ...«

Karlinus ga je lizal po vratu in strastno šepetal.

»Zares božanska situacija! Tudi mene vzburja, veš. Očka gleda svoje potomce, kako opravljajo tisto, kar jih je sam naučil, in se pripravlja, da bo fukan od mojstra, kije njega naučil te najvišje umetnosti. «

»Aaaah, da ... Odpiram se ti, ljubezen moja ...«

Pest je mehko prodrla.

»Kaj pa Barbika? Nič še nisva spregovorila o njej. Je dobro vzgojena?«

»Mislil sem že, da ne boš nikoli vprašal. Nebeška je ... Ahhhh...«

Prijateljeva desnica je že tešila občutljivo danko.

»Te ljubi?«

»Neskončno ... Ahhhh ... Kako dobro mi delaš ...«

»In ti? Si se že odločil, kdaj jo boš preselil v svojo spalnico?«

Končno je padlo vprašanje, pred katerim je že ves čas trepetal.

»Karlinus, kaj vendar govoriš, to je še prezgo...«

»Au! Kaj si pa tako stisnil! Na, celo pest si izpljunil! Kaj pa ti je, si se tako ustrašil?!«

»Oprosti mi, Karlinus. Res je, bojim se, ne vem, če je že čas ...«

»Utihni vendar, bedak! Zakaj pa misliš, da sem te počastil s svojim obiskom? Čas je, ljubi moj. Predolgo si odlašal. Razočaral si me, mislil sem, da boš boljši. Čas za izvršitev prerokbe se izteka, zato so me tudi poslali k tebi. Malaje zrela!«

»Vem, vem, samo upal sem, še sam ne vem, zakaj ...«

»Prenehajva zdaj z neumnostmi. Odpri mi rit! Ko te bo fukala moja resnica, bodi iskren! Verjemi mi, da boš poplačan!«

Orjaški penis je zavrtal v trepetajočo Walsteinovo sredico. Prodiral je globoko, ga brusil, butal in delal kot stroj. Ken se je moral nasloniti na okensko steklo, daje lahko vzdržal naskok. Po licih so mu tekle solze, zrl je v svojo ljubico na drugi strani in molil.

»Tako je dobro. To so solze sreče. Objemi se z desnico. Ko se ti bom izlil v črevo, naj tudi tvoje seme konča pot v tvoji dobri roki, ki hrani tvojo varovanko. Še malo, blizu sva!«

Spojena ljubimca, ovenčana s temnim usnjem, sta izgledala kot dve ogromni in pohotni vodni pošasti. Njun akt je bil zares zveličaven in je dajal slutiti pravo erupcijo resnice.

In ta je dvakratno ejakulirala v krikih naslade. Bilo je prekrasno. Fucs je obrnil polnega prijatelja k sebi in si ponesel njegov sluzavi sredinec v usta.

»Tvoje oči so tako polne ljubezni, zrel si za poroko, moj dragi. Tvoje seme je živo, poskusi ga!«

Bilo je močnega okusa in Ken je v tistem trenutku vedel. V objemu svojega ljubega se je razjokal.

»Priznam, bal sem se. Tako sem se navezal nanjo. Grozno trepetam pred tem, da ne bi uspela!«

»Ššššš, o tem sploh misliti ne smeš in tudi čisto brez pomena je. Pozabljaš na zakon. Pomen jalovk je za Novo družbo ničen. Mar te bom moral jaz opominjati na to? Mi ustvarjamo tradicijo in ti si njen zelo važen dejavnik.«

Ken Walstein je šele ob teh besedah prišel k sebi. Je mogoče, da se je tako spozabil?

»Ne, ne saj vem, da je tako in nehal bom. Sprevidel sem svojo napako. Verjetno so bili v vrhu že zelo nestrpni.«

»Zelo! A nič še ni izgubljeno. Zato pa smo prijatelji, da pomagamo v takšnih situacijah.

Najprej se boš umaknil iz te norišnice predpriprav. Odšel boš z mano v gojišče. Tvoj duh je potreben miru in očiščenja, da se pripravi za svojo najsvetejšo nalogo.«

»Da, prav, če tako misliš. Za koliko časa pa?«

»Kolikor bo potrebno. Tvoj greh je velik! A ne skrbi, moje metode čiščenja so izjemne. Dobro ti bo delo, boš videl. Medtem boš ukazal izolacijo svoje bodoče soproge.«

»Bog, soproge! Mar je mogoče?! Muči me samo to, da ne bom doma med tem. Bojim se, da bi ji moja daljša odsotnost zlomila

duha. Morda bi ji lahko tu in tam nudil kakšno vzpodbudo. Če bi se kaj takega vseeno primerilo, bi se rad vsaj na kratko poslovil od nje.«

»Sama mora dokazati čvrstost svojega duha, tukaj ji ti ne moreš nič pomagati. Ob njej bo Mati. Pomagala ji bo prebroditi krizo zaradi odsotnosti semena, ki je praviloma najhujša in izpeljala z njo trening nedolžnosti. Da, da, tvoja mala fukačica se bo zdaj pripravila za čisto novo življenjsko nalogo. Spermo bo zdaj potrebovala samo še ob svetih trenutkih levitve, ki bo, če nam bo bog naklonjen, večkratna. Drugače pa bo spolnost izginila iz njenega življenja, saj se bo posvetila višjim ciljem Nove družbe. Ti, dragi brat, ki si tako zvest, da ne prakticiraš niti virtualne promiskuitete, pa se boš lahko končno otresel te nadležne heteroseksualnosti, postal zgleden soprog in najbolj spoštovani član našega vrha. Nikar ne skrbi, jaz ti bom vedno stal ob strani.«

»Hvaležen sem ti za pomoč.«

»Kako pa je kaj s čistočo njenega duha? Si imel v teh letih kaj težav?«

»Niti ne. Storila je le nekaj manjših prekrškov iz nevednosti in le eno večjo napako.«

»Res? Pripoveduj.«

»Spočetka je imela nekaj težav z vajo, povsem običajni začetniški porazi. To sva rešila z vztrajnim urjenjem. Zdaj je briljantna!«

»Dobro. Kaj še?«

»Oh, razne nestrpnosti, zaletavosti, dvomi in kar je še podobnih prekrškov, a vse še v zelo nizki meri.«

»In napaka?«

»Hja, ni dolgo tega, veš. Zato sem bil še toliko bolj besen, da se je po vseh teh letih najčistejše ljubezni še lahko tako pregrešila. Izbruhala je Maxijev kakec!«

»Uf, kako grdo! Pa saj to je eden hujših grehov! Kako pa seje to moglo zgoditi?«

»Ah, saj poznaš mala vragca. Na spokori je priznala, da se ji je po zaužitju Kalebovega govna uprla še Maxijeva mehka nesnaga. Njen želodček tega enostavno ni prenesel.«

»Ti prašiča nehvaležna!! Kako pa si opravil?«

»Z Bici-bici. Brez skrbi, pokesala seje. Pa še kako! Dva dni smo se jagali spodaj. Ves hlevski štirinožni trop je šel čez njo in to precejkrat, pa je bilo komaj dovolj.«

»Ah, da, žuželke so res koristne živali. In če pomisliš, da so jih smeti skoraj iztrebile! Si slišal, da so pred kratkim Španci vzgojili muhico s podobnim poslanstvom, le da je modificirana za moški duh?«

»Da, Teo mi je zadnjič nekaj govoril o tem ...«

»Da, da. Tudi ta je samička. Pa kako besna! Prava morilka! Tisti, ki z njo preživi, je res pravi dedec! Vse svoje psičke sem jasno že preizkusil, tako da imam zdaj zahvaljujoč njej pri sebi samo najboljšo bero.«

»Verjamem, vedno si bil briljanten v vsem.«

»No, lepo, njen duh je torej čist za razliko od tvojega. Predlagam, da se nemudoma lotimo postopkov. Ukaži slugam, da pripravijo vse potrebno za zaroko, ki se bo izvršila jutri zjutraj. Potem pa bova odpotovala. Oh, kako se že veselim!«

»Tudi jaz, Karlinček! Nimaš pojma, kako sem ti hvaležen!«

»Resje, nimam. Pa mi, prosim, razkrij to svojo hvaležnost.«

»Oh, ljubi moj, samo povej mi, kaj bi rad, v vsem boš uslišan.«

»Dobro! Potem pa takole: Če uspemo, mi boš dal dvojčka!«

Kenu je groza objela srce, na tako veliko žrtev ni bil pripravljen.

»Dvojčka? Karlinček, mlada sta še, predvidena sta za vesoljski dril, nisi vedel?« je hitel.

»Prekleti pes arijski! Boš že zaprl ta svoj smrdljivi gobec nehvaležni! Na kolena, prasec drkaški, takoj na kolena!«

Ken seje prestrašil in ubogal. Tako jeznega ga ni videl še nikoli. Spoznal je, da seje res hudo pregrešil. Njegova beseda ni imela več nobene veljave. Fucs ga je zgrabil za goltanec.

»Kaj res še ne misliš nehat kvasiti svojih posranih oslarij? Si mogoče pozabil, kdo tukaj komu serje v usta?!«

»Nee ...«je Ken komaj lovil sapo.

»No, potem pa povej, kdo komu serje v usta!«

»Ti meni ...«

»Kdo?!!!«

»Vi meni.«

»No, tako, to je že bolje. Da, pofukelj stari, dvojčka ti bom vzel in to za toliko časa, dokler se ju ne bom naveličal! Si zdaj zadovoljen, ti kuzlin prcač?!«

»Da, Karlinus Fucs, zelo bom počaščen.«

»Ha, ha, počaščen bo, ha, ha! No, tale Karlinus Fucs te bo kar takoj počastil.«

Zdaj se je šel sam naslonit na okensko polico in ukazal Kenu: »Zapni mi krajca, potem pa mi poinhaliraj prdec, častim te z njim!«

Vse je ubogal.

»Ufff, krasno! Zdaj pa le zavihaj rokave, želim biti počaščen s tisto legendarno desnico, o kateri sem jaz razširil ,tak sloves po planetu!«

Odločitev za začetek četrte kategorije - soproge je bila torej stvar družinskrega poglavarja. Če seje zgodilo, daje preveč okleval, je za to poskrbel duhovni vrh. Kenu je bilo jasno, da gaje Karlinus obiskal samo zaradi tega. In bil mu je hvaležen za pomoč. Nikoli si ni mislil, da bo v duhu tako šibek za ta zadnji korak. Bal seje že tolikokrat izjalovljenih postopkov, ki jih je doživljala družba iz kontingenta v kontingent. Če se psici ni posrečila levitev, je bila zavržena. Globoko je ljubil svojo hčerko in njen neuspeh bi mu strl srce.

V veri je našel rešitev. Tisto zadnjo noč je prebil v globoki meditaciji in zjutraj je bilo njegovo srce veliko kot svet.

Tisto jutro je bilo vse na nogah. Graščina je drhtela v pripravah na zaroko. V kapeli je prešerno pozvanjalo, ko je Barbi molila zadnje molitve za sveto nalogo, ki jo je čakala. Pestunje sojo vso oma-ziljeno odnesle naposled v tiho zatemnjeno m okadiljeno očetovo spalnico. Tukaj je bila prvič, odkar seje vrnila iz Zavodov. Boleče se je spomnila svojih začetkov in v duši prvič začutila ponos. Kako krasno se je razvila od tistih časov in kako hudo je hrepenela po

svoji izpolnitvi. Čeprav ni vedela, kakšna bo sveta naloga, je bila v srcu vendarle prepričana, da bo uspela. Njena vera je bila neomajna.

»Barbi!« je zaslišala znani, topli glas njene ljubezni. Ozrla se je proti beli postelji, kjer je ležal On.

»Očka!«

Stekla je k njemu in se mu nežno privila v objem. Ljubkoval jo je in poljubljal. Šepetal ji je nežne besede in jo stiskal k sebi. Vse mu je vračala.

»Danes, ljubica moja, je velik dan. Razkrita ti bo skrivnost, zaradi katere si bila poslana na ta svet. To je nasvetejši cilj naše druže, ki bo, če ga boš dosegla, odrešena teme preteklosti. Povej mi, se počutiš dovolj močno?«

»Oh, dragi oče, kaj ne vidite, da že vsa hrepenim po tem. Prosim vas, razodenite mi. Obljubljam, da bom pila vsako vašo besedo in ljubim vas bolj kot samo sebe!«

»Danes je zadnji dan, ko me še lahko kličeš oče. Od zdaj me boš klicala Ken! Postala boš soproga!«

Nemo je zrla v njegov pametni obraz, ni še razumela.

»Barbi, rad bi, da postaneš moja žena!«

Strmela je vanj kot uročena.

»Razumeš, kaj ti govorim? Rad bi se poročil s tabo!«

»Poročili z mano? Žena? Mož in žena ... mož in žena ... za vse življenje?«

Telo ji je vztrepetalo, ulile so se solze, srce ji je razbijalo.

»Ljubica moja, kaj pa tako trepečeš, ali sem te tako prestrašil?«

Hlipala je:« Ne, oh, ne, to je preveč za moje srce, nikoli si ne bi upala pomisliti, oh, je to sploh mogoče, takšna sreča, napravili me boste za soprogo!«

»Pomiri se, srček moj! Ti nebeško bitje!«

Objemal jo je in tudi njemu so privrele solze. Ganljivi trenutek se je zdel kot večnost.

»Si srečna? Torej si želiš tudi ti?«

»Da, oh, da, z vsem svojim bitjem!«

»Nebeško! Čudovito! Veš, da se nisem bal zavrnitve, preveč se ljubiva!«

»Ne, to ni preveč! Hočem vas ljubiti še bolj, hočem vas ljubiti večno!«

»Verjamem ti, ljubezen moja, in čas je, da blagosloviva najino vezo. Zdaj, ko si pristala te bom najprej zaročil. Po tem dejanju pa bova morala vsak zase prebiti nekaj časa v izolaciji. To bo huda preizkušnja za oba. Skozi trpljenje bosta najina duhova dozorela za izpolnitev svete naloge. Poroka bo samo začetek, ljubica moja. Najina veza bo blagoslovljena šele v trenutku, ko ti bom zaplodil otroka.«

»Otroka?«

»Da, otroka. To novo, čisto bitje se bo moralo spočeti in roditi v orgazmu, ki bo simboliziral odrešitev Nove družbe.«

Dolgo sta molčala, kot da bi te besede počasi kot težko seme kapljale v njuno zavest. Tudi Ken se je šele tedaj začel resnično zavedati velikega poslanstva. Njuni srci sta trepetali kot eno. Pred njima se je odpiral nov kozmos čudovite svete naloge. Potem pa je spregovorila Barbi:

»Imava vero in upanje in drug drugega. Ne potrebujeva nič več!«

»Kako si modra, hčerka moja. Čas je, da te zaročim. Uleži se zdaj na sredo te posvečene postelje in mi odpri naročje.«

Ubogala je.

»Ali želiš postati moja soproga, Barbi?« jo je svečano vprašal, medtem ko je pokleknil med njena bedra.

»Da.«

»Začnenjava z levitvijo! Najprej bova morala vzburiti klitoris. To bo tvoje poslednje vzburjenje, ki bo blagoslovljeno z orgazmom šele po poroki, ko ti bom vzel nedolžnost in te oplodil.«

Nežno je prijel mokri debeli organček in ga počasi posesal v usta. Jezik in zobje so mu naredili svoje in pohotno se je odebelil. Slast ji je objela celo telo in sočila je, kot še nikoli. Bipi so se počasi zgostili na predzadnji frekvenci. Tedaj je bodoči ženin prenehal s fafanjem.

»Lepo si pripravljena. Zdaj ti bom predrl klitoris z zaročnim stenjem. Bolečina bo huda in bo preprečila dosego orgazma. Stenj bo ostal v tebi med vso izolacijo in počasi dogoreval. Narejen je iz magične snovi, ki bo ves čas odvisna od razvoja tvojega duha. Bolj ko boš postajala nedolžna, bolj bo izginjal. Na koncu, ko ti bo vsajen tudi himen, bo izginil tudi zadnji delček in hkrati z njim se ti bodo zacelile rane, kot da jih nikoli ne bi bilo.«

S pladnja je vzel sijočo iglo, jo podržal proti nebu in začel tiho izgovarjati molitev. Tudi Barbi je molila. Ko je Ken precenil, da sta dovolj zbrana, se je še vedno žebraje lotil posega. Z občutkom je skozi sredino predrl narajcani organ. Kri je špricnila na obeh straneh in kriki zaročenke so se razlegli po gradu. Vsi so molili zanjo.

»Tako, ljuba moja! Zdaj te prepuščam izolaciji. Bodi trdna v svoji veri. Če se ti ponesreči en sam orgazem, bo igla ostala večno zasajena v tebi m vse bo izgubljeno. Molil bom zate in v mislih bova neprestano skupaj. Zbogom!«

Barbi ni mogla govoriti od grozovite bolečine. Operativci so jo na nosilih odpeljali v uto, ki je bila zatemnjena in pripravljena za izolacijo.

Ken je odšel na pristajališče, kjer ga je že čakal njegov dobrotnik. Od čustvene bolečine tudi sam ni mogel govoriti. Prijatelja sta se samo poljubila in vstopila v plovilo.

Še enkrat so obleteli mogočno graščino in se začeli počasi oddaljevati. Ken je otožno zrl na domače stolpiče, kjer je z najvišjega vihrala bela rjuha, okrvavljena s klitorisno krvjo njegove zaročenke.

izolacija

Prva faza levitve je bila sprožena in za planetarno ljudstvo je napočil najlepši čas. Ukinjene so bile vse omejitve, takse in dajatve. Prebivalstvo se je do skrajnosti posvečalo molitvam in zabavam. V srcih je bilo neskončno veselje in veliko upanje, saj je taka faza nastopila le vsakih šest let. Tragedija je bila le v tem, da njihovo dobro početje še ni obrodilo sadov. Vendar ljudstvo ni izgubilo vere. Vstopili so v tretje desetletje prenove in zrasla je četrta generacija psic. Duhovnemu vrhu je bilo prerokovano, da bodo tokrat uspeli. Svetemu obredu levitve so podvrgli najuspešnejšo psico izmed dvanajsterice - Barbi Walstem. Vsi so molili zanjo. Preko transmisij so poznali njena dobra dela. Bila je kot svetla zvezda na nebu odrešitve. Veselo pričakovanje je bilo nepopisno in ljudje so se ljubili kot še nikoli.

Za bodoča zakonca pa je nastopilo najtežje obdobje.

Psicino telo, kije bilo do tedaj vajeno samih užitkov, je šlo med izolacijo skozi pravo kalvarijo. Ostra klitorisna bolečina ni prenehala niti za trenutek. Zaradi odsotnosti semena jo je tudi tlačilo strahotno malodušje, spremljano s stalnim bljuvanjem. Mati ji je stala ob strani in ji pomagala premagovati najhujša obdobja. Najlažje je prenašala svoje muke med meditacijo in molitvami. Duh se

ji je iz dneva v dan bolj bleščal. Trpljeneje je postajalo odrešujoče. Mati se je bala edino kakšnega spodletelega orgazma, ker je pač dobro poznala naravo svoje gojenke. A strah je bil odveč. Njen čudežni preporod seje začel kazati že po prvem tednu.

Treningi nedolžnosti so bili zelo natančni in strahotno naporni. Izpiranje spomina je pri tem igralo glavno vlogo. Vsak dan ji je Mati predvajala žive transmisije njenih spolnih praks. Spokoravati se je morala za vsak svoj pretekli orgazem in teh je bilo nešteto.

»Spomin na te blagoslovljene orgazme mora izginiti iz tvojega duha in napraviti prostor novemu užitku, ki ga imenujemo božja lahkost in ga boš doživela le ob oplajanju. Opazuj se, kakšna si bila nekoč, pokesaj se in napravi prostor nedolžnosti, ki hoče prodreti

v tvoje srce.«

Ob tem ji je v klitorisu obračala stenj, kar je že tako hudo bolečino še strahotno potenciralo. Barbi seje kriče spokoravala. Ta trening nedolžnosti sta opravljali trikrat dnevno.

»Prej ko boš iz svojega spomina odstranila vse pretekle užitke, prej bo stenj dogorel. Dajva, pomučiva se še malo. Moli!« ji je prigovarjala, medtem ko je opazovala svoje davno, blodno žretje He-ronovega dreka.

Barbi je verjela vsaki njeni besedi. Preobrazba je potekala čudovito. Po vsakem treningu je bilo v njenem srcu več prostora za nedolžnost. Po prvem mesecu seje to na stenju že dobro poznalo. Takrat je dobila svoje prvo mesečno perilo.

»Hvala bogu za ta blagoslov. Poglej, srečnica, to je živi dokaz, da seje tudi tvoje telo začelo čistiti in nama pomagati na poti v nedolžnost. Postala si plodna. Danes bo trening še posebej očiščujoč. Lahko se boš spomnila prelepega hlevskega jutra, ko si prvič uspela z vajo. Ta spomin boš tokrat shranila s posebno mantro za božjo lahkost. Dovoljeno ti ga bo uporabiti ob zadnji fazi levitve. No, odpri se mi zdaj, da lahko začnem. Ah, močno krvaviš, to je dober znak. Krasna soproga boš postala.«

Draga podoba njenega bodočega moža ji je vstala pred očmi, zadišalo je po hlevu.

Duhovni vrh je bil navdušen nad razvojem dogodkov.

Fucs je dovolil Kenu, da si je vsako jutro ogledal poročilo s treningov. Bil je zelo zadovoljen, čeprav ga je vsakič do solz ganilo trpljenje njegove bodoče soproge. Ampak Karlinček je znal lepo poskrbeti zanj v takih momentih.

Nasploh je življenje v gojišču nanj zelo dobro vplivalo. Zopet je v njem vzplamtelo nagnenje do moške ljubezni, čeprav je imel spočetka precej težav, ker so ga obsedale muke njegove ljubice. Karlinus ga je moral v prvem mesecu večkrat očistiti z elico in pekočimi penisnimi mazili. Elico, valjasto kovinsko napravico, mu je vstavljal globoko v rit in potem z električnim tokom iz njega izganjal vse grehe. Tudi strahovite penisne urtikarije so naposled le obrodile sadove. Ves otekel in opečen je lahko pofukal vse, kar mu je prišlo pod roke, in njegova kristalno čista rit je ustregla vsaki najmanjši Karlinčkovi želji, ki mu jo je kmalu znala razbrati že iz oči. Hvala bogu, postajal je normalen! Duh se mu je silovito okrepil, zorel je v močnega, odgovornega moža, idealnega soproga. Z Barbi sta vzpostavila mentalno vez, da sta bila v duhu venomer skupaj, tudi v najtežjih trenutkih. Sprejela sta svoje poslanstvo in se prekrasno levila.

Bližal seje konec trimesečnega obdobja izolacije. Življenje psice je bilo pozabljeno in odpuščeno. Sramežljivo in skesano bitje, ki se je rodilo iz spokore, je bila brhka, nedolžna ženska, katere življenje bo odslej posvečeno zakonskim dolžnostim.

Barbi je bila pred svojim zadnjim preskusom. Stenj je tlel samo še v sredici ščegetavčka, toda bolečina je bila še vedno žgoča. Deklico so zjutraj prepeljali v Zavode. V zavodski kapeli je bilo' vse pripravljeno za obred. Tam je bil zbran cel duhovni vrh z Vrhovnim na čelu. V stranski ladji je čakala grozeča posadka operativcev, katerim bo dokončno predana žrtvenica, če preskus ne bo uspel.

Barbi so nago pripeljali pred oltar. Imela je zaslepljene oči, da vid ne bi splašil njene na novo porojene nedolžnosti.

Vrhovni, kateremu je pripadla vloga svetega preskuševalca, je klečal v molitvi. Barbi so raztegnili na zlato ploščad in Vrhovnemu slekli obredno ogrinjalo. Mati mu je svečano podala temni tulček.

»Draga deklica, pripravili smo te za sveto poslanstvo levitve. V tvojem srcu je nedolžnost. V tvojem spolovilu je hrepenenje, ki čaka na zapolnitev z enim samim svetim udom tvojega soproga in okropitev z eno samo vrsto semena - Walsteinovega semena. Toda človek je zmotljiv. Da se bomo lahko prepričali v resničnost tvojega stanja, nam bo pomagala žival. Vzgajala si jo z ljubeznijo. Zdaj je čas, da ti ona to povrne.«

Vzel je tulček iz Materinih rok in si ga potresel ob ušesu. Bici-bici je podivjala. Brenčanje je seglo do Barbikinih ušes. Spoznala je, kaj jo čaka. Začela je sunkovito dihati, a kljub strahuje verjela vase. Muke izolacije so globoko spremenile njenega duha. Potreba po spolni zadovoljitvi seje spremenila v čisto novo in čudovito hrepenenje po izpolnitvi same sebe. Njeno mehko srce je dovolilo telesu, da gre mirno skozi ta zadnji preskus.

Vrhovni je previdno prijel razboleni klitoris in ga potisnil globoko v tulček. Nekaj časa je z njim nabadal opno poklopca, da bi živalico še bolj razkačil, potem pa je počasi dvignil poklopec. Žuželka je bliskovito odreagirala in pičila z želom globoko v svojega napadalca. Barbi je zakričala in se onesvestila. Tulček so umaknili.

Verniki so molili. Vrhovni je čakal, da ji strup preplavi vso kri. Potem je s pinceto previdno izvlekel želo iz temno pordečenega vzhajanega vršička. Žrtev seje ovedla in nekaj časa lovila sapo. Za-čuda bolečine niso bile prehude. Dihanje se je umirilo.

»Zdaj se bom spolno združil s tabo, draga vernica. Pokaži nam, koliko si zares nedolžna in kako zares si zvesta Walsteinovi krvi.«

Zlezel je k njej na oltar in jo nabodel. Barbi ni čutila nobenega vzburjenja, ampak samo globoko spoštovanje do obreda, ki se je vršil v njej. Lepo je držala. Stenj je z vsakim sunkom bolj dogoreval. Minute močnega in natančnega fukanja so se vlekle kot ure. Njena tretja menstrualna kri je mezela na zlato ploščad m nudila božanski pogled na sveto opravilo. Po devetnajstih minutah se je končno zgodilo. Zadnji mikron stenja se je razblinil v nič! Vrhovni je izvlekel krvavi ud in ga porinil v Materina usta. Preskusno seme je našlo svoj pristan. Orgazmotron na zapestju nedolžne deklice je

ostal gluh. Zato pa je bilo toliko bolj zgovorno njeno mednožje. Ohlapni klitoris je povedal vse. Uspelo ji je!

Po kapeli se je razleglo veselje. Zadonele so orgle. Radost je objela srca vseh navzočih.

»Dragi verniki, slovesno razglašam, da je prava! Bodimo močni in potrpežljivi. Razglašam drugo fazo levitve.«

Tudi Barbi je čutila neizmerno veselje. Bolečina v klitorisu je ponehala. Telo seje umirilo, duh je bil ganjen od sreče.

Odpeljali sojo v operacijsko dvorano in jo podvrgli implantaciji himna. Odstranili so ji tudi gen za permanenten virgo pigment. Zdaj ga ne bo več potrebovala. Njeno telo bo služilo samo rojevanju, če jim bo bog naklonjen.

soproga

»Prišli ste po svoj blagoslov, dragi bodoči soprog, Ken Wal-stein. V zakon vam dajem Barbi Walstein. Dota, ki jo bo prinesla

v    zakon je briljantna. Fertilnost vaše zaročenke je nadpovprečna, lahko ste ponosni nanjo. Naši natančni analitiki so ves čas bedeli nad njo. Gensko vzdrževana jajčeca so uspešno adaptirana v svoje naravno okolje. Deklica je z njimi vzpostavila močno mentalno vez na Materinih treningih. Menstruacijo ima močno in bolečo, tako da lahko s polno odgovornostjo trdim, da je Barbi godna za oplodnjo device, najčistejšega posnetka same sebe in vrhovnega bitja naše družbe. Tudi sama se je izlevila v brhko devico. Stenj je lepo dogorel in ni pustil nobene sledi na njenem brezmadežnem spolovilu.

Prečastiti Ken Walstein, v vaše srce polagam torej vso ljubezen in vso odgovornost za odrešitev. Naj se v njem prižge luč vere in naj vas ta vodi na sveti poti.

Najpomembnejši osebi našega planeta sta od tega trenutka dalje

vi    in vaša zaročenka, zato vaju bomo združili v svetem zakonu. Gospoda, počastimo ta sveti trenutek z molitvijo za levitev še mi.

To nam narekuje preventiva, kajti zakon uči, da ne bomo nikoli do konca poznali ženske narave, vi Walstein, pa lahko pristopite «

Možje so posedli na da in združili srca v dolgo uro trajajoči man-tri za levitev. Ken Walstein si je kleče iz vrhovnega kemblja izfafal sveti blagoslov.

Poroko so določili za naslednji dan.

Po okrepčilni kopeli so nevesto pripravili za oblačenje. Barbi ni mogla verjeti svojim očem, ko je zagledala obleko. Njeno telo že dolgo ni občutilo na sebi niti koščka tkanine. Ko so ji pestunje nataknile bele čipkaste hlačke, se ji je zaradi razburjenja klitoris postavil pokonci in napravil na blagu kar precejšnjo izboklino. Pestunje so seji pomenljivo nasmihale in Barbi je od sramu zardela v lica. Ta občutek je bil zanjo nekaj čisto neznanega. Še nikoli ni občutila kaj takega, ali pač, nekoč davno, davno, česar pa se ni več jasno spominjala. Zdelo se ji je, kot da prvič vidi svoje telo in z dlanmi si je nerodno pokrila prsi. Pestunja, kiji je natikala bele svilene nad-kolenke, je spoštljivo povesila pogled in namignila ostalim mladenkam, da storijo enako. Nogavice ji je nad koleni pričvrstila z rožastimi žametnimi pentljami in takoj nato pripravila nevesti čudovito belo obleko iz najfinejšega tila, izvezenega z drobno čipko. Bogata krila so skrivnostno zašelestela, ko je Barbi stopila mednje. Zgornji, tesno prilegajoči se život je še poudarjal bujnost njenega oprsja in proseval ljubke lešnikaste bradavice.

Bogata krinolina se je bočila z ozkega pasu vse do tal. Skorajda se ni znala premikati v tej razkošni opravi. Pestunja ji je pomagala, da se je sprehodila po sobi in obstala pred velikim stenskim ogledalom. Vidno v šoku je opazovala svojo prekrasno podobo, odeto v pravljično belino.

»Poglejte, kako lepi boste vstopili v zakon. Oprostite, božanska, da si drznem govoriti z vami, ampak lepi ste kot boginja!«

Pestunja ji je padla k nogam in ji poljubila stopala.

»Takoj, prenehaj, ljuba!! Kaznovana boš, za svojo predrznost! Operativa, postopek!« je zakričala vodja v interfon. Odvlekla je nesrečnico k vratom, ki so se skoraj nemudoma zatem odprla, ko sta jo operativca ročno potegnila ven.

Komunikacija z devico je bila najstrožje prepovedana in dekleta so se mrzlično posvetila vsaka svojemu delu, kot da niso opazila, kaj se je zgodilo. Še najmanj je cela stvar prizadela Barbi. Še vedno je zamaknjeno zrla v svojo podobo in dogodka sploh m registrirala. Njen duh je bil preveč nedolžen in že davno ne več pripravljen zaznati takšne zemeljske nevšečnosti.

Nemo je opazovala roke, ki so ji na novo zrasle dolge lase spletle v debelo kito in ji na glavo položile rožni venček. Druge roke so jo obule v steklene čeveljce in ji navlekle dolge svilene rokavice ter jih zapele nad komolci.

Bila je pripravljena. Zrcalo, pred katerim je še vedno stala kot vkopana, seje razmaknilo in se odprlo v dih jemajoče okrašeno zavodsko kapelo. Množica v njej je občudujoče onemela. Zazvenela je slovesna koračnica in Barbi se je kot uročena zazrla proti zlatemu oltarju, kjer jo je čakal On, ljubezen njenega življenja.

Končno, ljubi bog! Ko je uzrla to milo obličje, se je njeno srce odprlo in pobožno je začela stopati svoji sreči naproti.

V    zakon ju je združil Vrhovni. Obred je bil skromen in kratek, saj je bilo prej že vse rečeno in storjeno. Zakonca sta dahnila svoj ljubeči da in obred oploditve se je lahko začel.

K njima so pristopili člani naj ožje družine in predstavniki duhovnega vrha. Začeli so slačiti nevesto. Prvi je bil Teo, ki ji je vzel krinolino, jo poljubil na usta in jima zaželel srečo. Potem so istemu vzorcu sledili še preostali, vse do hlačk, ki jih je kot zadnji svat slekel sam Vrhovni. Matera je prevzela ženinov poročni plašč, nato pa so se vsi v tišini in pobožnosti umaknili na svoje klopi.

V    kapeli so se ugasnile vse luči razen nežno obarvane svetlobe, kije sijala na zlati oltar.

Zakonca Walstein, rojena od boga, sta sprva samo zrla drug v drugega. Njuni srci sta se odprli, mož in žena bosta postala eno!

Soprog je dvignil svojo družico v naročje in jo ljubeče ponesel na okrogli oltar. Barbi se je blaženo smehljala.

»Se spomniš, ljuba soproga, kje sva ostala po zaroki?« ji je šepnil

»Da, dragi soprog, dobro se spominjam, kot da bi bilo to samo trenutek nazaj.«

»Dobro! Od tukaj bova nadaljevala.«

Mož jo je položil na zlato ploščad m se ulegel med ženina razprta stegna. Nedolžni klitoris je trepetal pred prvim dotikom. Z veliko ljubeznijo se je vložil med ljubeče ustnice svojega partnerja. Vzburjenje, ki ga je začutila, je bilo nekaj povsem novega. Bilo je usmerjeno na srce in duha, in ne več na telo kot včasih. Iz grla so ji privreli spiritualni vzdihljaji. Bilo je nebeško!

Njegov jezik je nežno preskušal sočnost vulve. Njuni sokovi so se pomešali v magično sluz, kije bleščeče obarvala tunel, skozi katerega bo os vesolja poiskala svojo svetlobo. In os je končno prodrla!

Krik mlade žene je samo za trenutek prekinil njuno sveto opravilo. Potem je mož naskočil. Naj se trese zemlja, ko Ken Walstein jemlje nedolžnost! Z vso vero je prodiral vanjo kot še nikoli. Nabadal je brez počitka. Klitoris se je blaženo spomnil svoje zadnje iztočnice. Odgovorila je z boki. Božji ritem ju je oba zadivjal. Njuna ljubezen je bila dolga in ganljiva. Gledalci so neizmerno uživali. Nad oltarjem je bil vklopljen telekran, ki je prikazoval naskakovanje soprogine nožnice.

Pred dosego vrhunca sta se srečala z očmi. Vedela sta!

Izlil se je vanjo in ona je vsrkala vse darove. Sveta lahkost, ki je povzročila te božanske spazme, je bila nekaj povsem novega. Bila je vznesena in napolnjena z nadkozmičnim užitkom, ki je v duhu budil veselo pričakovanje.

Seme je teklo proti svoji svetlobi.

Zjutraj naslednjega dne se je veliki um pojavil na planetarnem transmitorju. Veselo oznanilo je spravilo pokonci vesoljno prebivalstvo. Prva soproga je bila oplojena!

porod

Barbi je bila zadovoljna in zdrava nosečnica, Ken pa prav nesramno ponosen nanjo. Posvečena je bila novemu poslanstvu - rojstvu prve prave device, spočete v božji lahkosti. Njeno življenje se je umirilo. Dneve je preživljala ob vezenju, igranju na liro, sprehodih v naravi in pripravah na porod. To je od nje zahteval sveti zakon.

Vsak večer sta zakonca nadrkavala njen klitoris in ga pripravljala na veliki orgazem.

Ken se je tega vedno loteval umirjeno in zadovoljeno, saj so zanj vedno prej poskrbeli psi, ki mu jih je velikodušno podaril Karlinus. Svojo soprogo je lepo medil in jo pripravljal.

»Orgazem ob porodu bo najodgovornejše dejanje naše družbe. Zgodil se bo prvič, če bo bog dal, in to bo dovolj, da bodo naša srca izprana temačne preteklosti in pripravljena na boljše, srečno življenje. To bo izredno težka naloga, a vsi verjamemo vate, Barbi. Dovolj si bila skušana z vajo, zato moraš tudi sama verjeti vase. Do zdaj smo lepo skrbeli zate, a verjemi mi, šele ko boš odpirala svojo bit in nanjo prišla, bo prava lepota zalila tvoje srce. Zakaj? Zato, ker boš sama začela popravljati napake svojega spola. Ženske ste storile toliko goija na tem našem ljubem planetu. Moški smo naredili, kar

smo mogli. Čas je, da se izkažete še ve. Šele ko se boste odkupile za pretekla grozodejstva, bo naša Nova družba zasijala v popolni lepoti. «

Klitoris je brstel in iz ženske vulve je hvaležno mezelo.

»Kako si ljubka, draga soproga. Zadrževanje orgazma je vrlina, ki jo res čudovito obvladaš.«

Bila sta že skoraj gotova in blizu predzadnje frekvence.

»Danes se moraš dlje oglašati kot včeraj, trdo te bom stisnil ... Tako, tukaj sva, zdaj me pa očaraj!«

Barbi se je vse bolj zavedala globine svojega poslanstva. Hrepenenje po samorealizaciji je postajalo vse močneješe. Dosegla bo sveti orgazem. Čemu drugemu pa naj bi v končni fazi služil porod. Nihče ji ni znal natanko povedati, kakšen bo. Nobena ženska pred njo še ni rodila. Pradavnina je bila predaleč in izgubljena brez sledi.

Bila je zelo dolga in mož jo je pohvalil. Potem jo je poljubil na potno čelo in ji dovolil, da se umiri.

Bil je neizmerno srečen. Njegova soproga je imela božanski položaj v Novi družbi. Bila je prva naravno oplojena ženska po vojni. Možje so bili ponosni na svoje delo. Genska industrija je bila končno okronana z uspehom. Vzgojili so prvi plodni ženski osebek. Oplajanje čistih žensk se bo lahko končno začelo.

Z vseh koncev planeta so prihajale čestitke in vabila na razna čaščenja.

Obiskovanje družabnih prireditev je bila zdaj pogosta naloga novopečene soproge. Cel kup takšnih srečanj, ki so jih prirejala razna moška in genska društva, je bilo posvečenih prav njej. Zelo rada se jih je udeleževala, seveda vedno v spremstvu svojega moža ali kakega drugega člana najožje družine. Velikokrat je bila povabljena tudi kot častna predavateljica, predvsem v spolno mešana združenja. Tam je potem vodila briljantne pogovore o tem, kako je spoznala ljubezen, ter mnogim dajala nasvete in upanje.

Najraje pa je Barbi zahajala v opero. To novo zabavo so arheologi odkrili pri izkopavanjih na stari celini. S posebno restavracijsko transmisijo so oživili celo vrsto spektaklov, kot se jim je

popularno reklo, in stvar je postala pravi planetarni hit. Toda ljudstvo je vstopalo v novo dobo in se je kmalu naveličalo rekonstrukcij starih predstav. Želelo se je spoznati z glasbo v živo. Akademije, ki so nastale kot posledica teh želja, so po vsem planetu producirale ogromno število glasbenikov, virtuozov nove velecenjene planetarne kaste. Ko je Brabi vstopila v deveti mesec nosečnosti, se je obetala prva živa operna predstava, čudoviti Wagnerjev Tanhauser.

Bodoči očka jima je dal za to priložnost izdelati krasna nova oblačila iz neprecenljivih bombažnih tkanin.

»Danes boš nedvomno blestela, moja draga gospa,« je bil ponosen Ken, medtem ko so jo pestunje odevale v nedolžno belo bombažno srajco, ki je bila na trebuhu bohotno izrezana. Omaziljeni napeti trebuh se ji je bleščal v vsej svoji zveličavnosti. Nad popkom ga je krasil vtetovirani walsteinski grb, poročno darilo njenega moža.

Pokleknil je pred njo in jo poljubil na napeto kožo. Dete v njej gaje nežno brcnilo v ustnico. Oba sta se nasmejala tej posrečeni komunikaciji vseh treh.

»Oh, kako se že veselim, ljubi mož. Samo včasih me spreleti strah. Velika naloga je pred mano ...«

»Ne skrbi, ljubica. Nič se ne bojim. Spomin vaje je trdno zakoreninjen v tebi. Uspelo ti bo! Veš, da si izbrana, in bodi srečna, draga žena.«

Med predstavo je moževa roka ves čas počivala na njenem napetem trebuhu. Glasba je bila nebeška. Barbi so od ganjenosti tekle solze po licih. Njena sreča je bila popolna. Kako čudovito življenje je živela in kako globoko je ljubila. Kako je sploh mogoče, da so si ženske kdaj želele kaj drugega. In bog, ali je mogoče, da so kdaj sovražile moške tako hudo, da so jih pobijale! Kakšna usmiljenja vredna bitja so to morala biti! Ali jim res ni "nihče znal odkriti ljubezni? Kakšen zločin, bog nebeški! Ali bomo sploh mogle kdaj izprati s sebe te grozote? Oh, bog, kako si to želim in hočem! Verjamem v nas ženske! Verjamem, da je napočil naš čas, in dokazala bom to! Verjamem, da sije tudi ta peščica jalovk, ki nocoj sedijo z

)

nami v dvorani, želela enako! In vse moje sošolke tudi. In Kassie, draga Kssie. Upam, da si srečna s svojim očetom. Upam, da ga ljubiš vsaj pol toliko kot jaz mojega!

»Ken ...« je šepnila.

»Mmm?«

»Zaljubljena sem vate, Ken,« je šepetala v njegovo ramo in ga nežno lizala kot metulj. Počasi se je le zasukal k njej in jo rahlo poljubil na vlažne ustice.

»Vem, ljubezen moja.« Objel jo je in stisnil k sebi čudovito, napeto telo. V tistem trenutku jo je pretrgal prvi popadek.

Krik mlade žene seje razlegel po dvorani. Med občinstvom je završalo, glasba se je prekinila.

»Luč!!!« je zakričal Ken Walstein in Barbi je še močneje zavpila ob drugem popadku.

»Bog, začelo se je! Brž, nosila! Operativci! Naredite nam prostor, porod se začenja! Molite!«

Pomoč je bila nemudoma pri njima. Nosečnico so nežno naložili in odhiteli proti dimenzijskim vratom. Po dvorani seje začel spontano razlegati vedno glasnejši aplavz, namenjen najlepši predstavi življenja: porodu.

V operacijski Hali je bilo že vse pripravljeno. Živa transmisija je že potekala po vsem planetu.

Golo porodnico so pripeli na ginekološki stol. Nato pa so porodne priče zavzele svoje položaje. Ob boke sta seji usedla Vrhovni in Mati, na mesto porodničarja pa seje usedel Ken Walstein.

Nafrcal jo je po klitorisu, nato pa se lotil natančnega pregleda porodnice.

»Sršenček me že lepo pozdravlja in tudi odebeljen je že. Lepo je videti, da nisi nič pozabila na vzburjenje. Kontrakcije najbrž zelo bolijo in še huje bo. Na njih se rajcaj, ljubezen, to je zelo pomembno.«

Potem je z roko segel v vulvo, Barbi je globoko sopla od bolečin.

»S plodom je vse v redu. Odprta je štiri prste in lepo napreduje. Če bo šlo s tem tempom, bomo gotovi še pred zoro. Lepo izdihavaj

popadke, ljubezen, krasno so vidni tukaj spodaj. Ah, božansko si lepa!«

Vsi moški so bili izobraženi porodničarji. To je bil najpomembnejši predmet zadnjega letnika duhovne univerze in Kenu Wal-steinu je pripadla čast, da prvič izvede postopek z »živo naravo«.

Porodne muke so bile dolgotrajne. Vsi so čutili z njo. Vznemirjenje seje naselilo v vsa srca. Po eni uri gaje Ken prvič izdrkal po ženinem mednožju.

Vsi so se odzvali na to. Ljudje so spremljali porod po vsem planetu in se ljubili brez prestanka. Sperma je tekla v potokih in pičke so vreščale od užitkov. Ta noč bo za večno zaznamovana kot praznik ljubezni - do potankosti tako, kot je bilo zapisano v prerokbi.

Barbi je trpela. Bilo je huje, kot si je predstavljala.

»Kar trpi, ljubica. Prav je tako. Trpljenje prinaša najvišji užitek. Spomni se! Kar daj, kar draži se in čisto se odpri! Tako, tako, vsi smo s tabo. Kar stopnjuj.«    .

Proti jutru je oče spoznal, da je njen duh že hudo izčrpan. Začela je popuščati z vzburjenjem in sprevidel je, da je godna za zadnji zagon.

»Sama ne zdrži več, Vrhovni. Čas je, dajo priključimo. Zdaj bo šlo zares, ljubica. Bodi dobra s sabo in se nam lepo odpri.«

Analogni stimulatorje bil že nared. Ken ji je umestil klitoris in ga strahovito navil v posebni porodni prisesek. V anus ji je potisnil drobno sondico, priklopljeno na precizno orgazmično draženje. Materi pa je velel, da ji poseže v grlo. Namestila ji je drobni grleni prisesek in ji spustila nežne električne dražljaje.

Bolečina in draž sta počasi lezli v duha in objeli telo. Popadki so se gostili, vzburjenje je naraščalo. Po približno uri tretmana so malo prenehali, da si nabere novih moči. Prepovedali so ji govorjenje, da ne bi več po nepotrebnem izgubljala energije, in ji dali poživljajoči napitek. Gledala jih je. V očeh se ji je zrcalila sreča. Bila je popolnoma izmučena, toda še vedno dobro narajcana. Or-gazmotron ji je bipal pravilno in zelo zgoščeno.

a.

Ken ni mogel verjeti, da se to res dogaja. Vsi trije so se spogledovali in si blaženi prikimavali.

»Oh, bog, daj, da ji pride, daj, da ji pride v trojnosti. Odpusti ji! Vredna je tega! Molite zanjo, ljudje! Ljubite se zanjo! In uspela bo!«

Kontrakcije so se zgostile in Barbi je začutila v sebi trganje. V grlu in riti ji je zabrenčalo po 500 Reizov in klitoris se ji je še bolj navil.

»Odprla si se, glavica se že vidi, začni potiskat, ljubica, pri koncu smo.«

Porinila je prvič, drugič, tretjič ...

Zdaj ni več čutila bolečine, ampak le še gon po odrešitvi.

V glavi se ji je stemnilo, srce ji je objel neznosen užitek. Njeno delovanje je prevzela neka višja sila, ki se ji ni dalo več upreti. Porinila je iz srca in se razpočila v lastno bit. Bog se je je dotaknil in seji izkričal skozi grlo v sveto lahkost. Krik blažene odrešitve seje razlegel do slehernika in se obarval z jutranjo svetlobo. Tema je izginila, milost je zalila srca. V očetovih rokah je ležala sveta devica.

HctppY end

Pri izkopavanjih je sodelovala že poldrugi mesec. Življenjske sanje so seji končno uresničile. Ta izjemna čast jo je doletela zaradi njenega nedvomnega talenta in briljantnih ocen v zadnjem letniku. Koliko noči je prebedela za zagrajenimi sirotišničnimi okni in molila. Naposled je bila tukaj - na mestu asistentke glavnega državnega arheologa. Niti Kolji, najboljšemu študentu letnika, ni to uspelo. Pravzaprav je bila nad tem še zmeraj presenečena. Prvič se je zgodilo, da so za terensko delo izbrali diplomantko. Vedno so izbrali le moške. In kako sije to goreče želela! Delo in življenje na izkopavanjih sta se ji zdela tako romantična.

Življenje na resorsu 512 je bilo res zgledno. Barake so bile snažne in tople in celo dvakrat dnevno so dobili kuhan obrok hrane. Pravi raj! Spoznala je, kako prav so imele njene varuhinje, ko so jim vedno govorile: »Pridno se učite in študirajte. Boljše ko boste, prej boste lahko začele delati za državo. In šele takrat boste spoznale, kaj je to raj.«

Naučena skromnosti in ponižnosti je zdaj vedela, kaj so mislile. Vse je bilo res: prvič v življenju ji je bilo zares toplo, bila je sita in tako polna delovnega zanosa, da je naravnost briljirala na terenu.

Zdaj, ko je delala, je življenje postalo zares čudovito. Vedela je, da bo zanjo zdaj v vsem poskrbljeno. Ker je bila med najboljšimi na delovišču, je vedela, da ji bo država kmalu poiskala moža. Potem jima bodo uredili vse, da si ustvarita družino in da rodita otroke, to pa sije Barbara iz vsega srca najbolj želela. Bila je goreča vernica naravnega sistema!

Pa saj so bili vsi! Življenje je bilo res čudovito. Obnova je bila za njimi. Lakota je bila premagana. Med ljudmi ni bilo nobenih razlik. Vsi so bili zadovoljni, imeli so vse, kar so potrebovali, država je poskrbela čisto za vsakogar. Ljubili so jo, to njihovo zlato državo. Nikjer ni bilo ne revščine ne bogastva, z lic ljudi je sijala sreča. Naravni sistem je deloval čudovito in to so si zaslužili. Bojevali so dolgo bitko in naposled je prišel mir. Odgnali so vso temo preteklosti in izkoreninili vse njene napake.

Resor 512 je po pomembnosti sodil v sam vrh državnih izkopavanj. Pod dvajsetmetrsko plastjo zemlje, pomešane z ostanki atomskega orožja, so naleteli na ruševine, ki so po natančnih analizah sodile v samo formacijo uničene Nove družbe.

Kako je bila srečna, da so ravno njo zaposlili na tem odseku. Kot zaprisežena sistemičarka seje dobro zavedala pomena izkopavanj. Tisto nesrečno obdobje je bilo k sreči že davno pokopano in predvsem zatrto v kali. Ljudje so se morali spopadati s temo preteklosti, da bi lahko znali resnično ceniti življenje, ki so ga živeli. Pri tem jim je največ pomagala vera v naravni sistem. Učila je, da se zlo tistega obdobja ni nikoli uresničilo. Narava in bog sta bila pravična. To resnico so dokazovale tudi najdbe.

Barbara je natančno proučila vse študije o tem območju, in če bi se njene hipoteze izkazale za pravilne, je bilo na tem mestu domovanje zelo pomembnih članov tedanje družbe, če ne celo samega vrha. Na kaj takega sploh ni smela upati - to bi bilo zares revolucionarno odkritje!

Tisto jutro se je že zgodaj spustila v tunel. Bila je prva na delovišču in nemudoma seje lotila mesta, ki gaje načela prejšnji večer.

Ko jo je nadzornik, kije prišel le nekaj minut za njo, zagledal, kako se že sklanja s svojo grebljico, je bil besen.

»Pa menda nisi že tu, grebatorka!«

»Oh, vi ste, Aleksander, prestrašili ste me. Da, malo bolj zgodnja sem. Neka čudna intuicija meje še pred zoro vrgla pokonci.«

»Intuicija! Si pa drzneš, trapa! Saj veš, da take stvari ne obstajajo!«

»Ah, ne, saj nisem mislila to. Včeraj zvečer sem naletela na neko stvar, ki mi ni pustila spati, to je vse.«

»Tako? In kako, da jaz tega ne vem?«

»Šli ste že na raport. Pa saj sem vam tako ali tako mislila takoj zdaj poročati.«

»Bolje zate! No, na dan z besedo.«

»Spet gre za zlate artefakte, ampak mislim, da tokrat to ni ne obleka ne obutev.«

»Tako? Po čem pa to sklepaš?«

»Dosti trše je.«

»Kovina v prvotni obliki?«

»Niti ne. Obdelana je. Kot da prekriva nekaj izrezljanega iz lesa, mogoče umetniški ...«

»Lesa! Trapa! In, umetniški! Odkod ti pa taki bogokletni sklepi? Pokaži!«

Odpeljala ga je k reži, ki jo je razkrila zvečer. V njej se je svetlikalo kakšnih dvajset kvadratnih centimetrov površine, zelo umetelno izrezljane.

»Zanimivo.«

Nadzornik je potipal povšino in vidno osupnil.

»Neverjetno! Čestitam, Walsteinova, in opravičujem se za prej izraženi dvom. Lahko da gre za revolucionarno odkritje. Bog ve. Kar nadaljuj. Izoliral te bom. Opoldne pride kontrola. Zdravo!«

»Zdravo!« Salutirala je in se srečna zazrla spet v režo v tleh. Srce ji je igralo. Je mogoče, da bo odkrila kakšno novo podrobnost iz tiste apokalipse.

Previdno je grebla naprej in sproti čistila s čopičem. Opoldne, ko je prišla kontrola in je dobila malico, je bilo razkritih že kakih pol

metra zlata v dolžino in približno pet centimetrov v širino. Kontrolorji so bili zadovoljni z njenim delom. O odkritju so obvestili štab in o tem nemudoma poročali tudi na dnevnih poročilih. Ljudstvo je spet množično osuplo nad novo najdbo. Da bi se tisti izprijenci lahko ukvaijali celo z umetnostjo! Še en dokaz več o njihovi bolnosti.

Barbara pa je delala naprej. Ko je prigrebla do dolžine dveh metrov, seje zlat ornament končal in odkrila je, da se tudi na tej strani nadaljuje v širino. Zemlja je bila prhka in skoraj brez tujkov. Šlo je gladko. Potem pa so se tla pod nogami nenadoma zamajala. Počilo je, kot bi se nekaj prelomilo in treščila je približno dva metra v globino. Najprej se sploh ni zavedla, kaj seje zgodilo. Svetilka se ji je ugasnila in prah jo je dušil. Skoraj bi jo že zgrabila panika, ko se je spomnila na rezervno luč, ki jo je venomer nosila za pasom. Prižgala jo je in osvetlila prostor. Spoznala je, da se nahaja v nekakšnem podzemnem hodniku. Ko pa je osvetlila še svojo najdbo, ob kateri je zgrmela v globino, je zagledala nenavadno obliko. Zlat ornament je bil v celoti odkrit in se je zapiral v velik pravokotnik. Ta pravokotnik je okvirjal nič drugega kot sliko! Marje mogoče?!

Planila je k artefaktu in začela s čopičem previdno odstranjevati prah s površine. Da, nedvomno! To je oljna slika! Razločno so se poznale poteze čopiča. Nadaljevala je in kmalu začela razkrivati obraze na sliki: več moških, nekaj otroških in enega ženskega. Ko je končala, se je odmaknila za nekaj korakov, da bi lahko razbrala, kaj je odkrila.

Pred njenimi očmi se je naslikal grozljiv prizor: na divanu je sedel par, starejši moški, plemenitega videza, poleg njega pa nebeško lepa ženska. Ko seje Barbara zazrla v njene očije dobila nek strašljivo znan občutek. V moževem naročju je sedela drobna deklica, čisti posnetek ženske, očitno njene matere! O, bog! Ob divanu na desni strani je stal še nekoliko starejši, ogabno debel moški. Čez ramo je držal malega, lepo zalitega dečka, ki je imel enak nasmeh kot on. Na levi strani je stal mlad moški surovega videza, na povodcu pa je držal grozovito bitje velikega pasjega telesa z otroško glavo. Ob vznožju divana sta vsak z ene strani ležala še

nekoliko mlajša moška, čisto podobna drug drugemu, očitno dvojčka. Med njima sta na tleh sedeli mali deklici, identičnih obrazov in, kakšna groza, zraščenih hrbtov.

Sprva od šoka sploh ni prišla do sape.

»O, bog, je to sploh mogoče! Kaj je vendar to?! O, bog, saj to ni mogoče! Ne, ne, to ni res ... Vera uči, da ni bilo tako! In zakaj, o bog, sije takšna sreča z njihovih obrazov?!«

Misli so ji begale kot nore, srce ji je podivjalo. Zrla je zdaj v en, zdaj v drugi lik in lovila sapo. V njeni notranjosti seje nekaj začelo glasno rušiti. Kot da bi padale na tla ruševine neke ogromne zgradbe. Hkrati pa ji je v srcu začel rasti nov, nerazložljiv občutek jasnine in neke grozljive domačnosti. Te ženske oči, kot da jih pozna, ljubi bog! Tako jasne, kot da jih je že videla, neštetokrat, kot da se gleda v zrcalo! Potem se je počasi približala sliki in se s tresočo roko dotaknila grobe površine na očeh. Slika seje zamajala m se s treskom prevrnila nanjo. Bila je težka in Barbara jo je spustila na tla. Ko se je prah polegel, je s svetilko osvetlila še hrbto stran slike. Presunljiv krik je napolnil votlino. Na hrbtni strani platna je bilo z zlatimi črkami izvezeno:

Die Famillie Walstein

Eva Pacher ČUDOVITI KLON

Ilustracije Bernard Kalle

Knjižna zbirka Posebne izdaje

Odgovorni urednik zbirke Dušan Šarotar

Jezikovni pregled Vid Sagadin

Korekture

Jana Kuharič, Dušan Šarotar

Oblikovanje Dare Miladinovič

Tehnični urednik Marko Hercog

Izdajatelj

Študentska založba Beethovnova 9/1, 1000 Ljubljana www.studentskazalozba.si    Študentska založba

Ustanovitelj Študentske založbe je Študentska organizacija Univerze v Ljubljar

Za založbo Igor Brlek

Tisk

Tiskarna Pleško d.o.o.

Ljubljana 2005